221/5531/21 
3/221/2877/2021

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2021 року                                                                м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Чальцева Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Родинське, Донецької області, громадянки України, пенсіонерки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії  НОМЕР_1 виданий Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області 05.01.2002 року, 
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.204-3 КУпАП,

встановив:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0301 від 13.08.2021 року вбачається, що 13.08.2021 року о 09.00 годині ОСОБА_1 рухаючись у пішому порядку в напрямку м. Родинське – м. Донецьк, тобто з підконтрольної території України через лінію розмежування КПВВ "Новотроїцьке" на тимчасово непідконтрольну територію України здійснювала перевезення грошових коштів у розмірі 3000 доларів США, та 171000 російських рублів, що в еквіваленті згідно з курсом НБУ станом на 13.08.2021 року становить 158660 грн., тим самим порушила п. 2 Наказу №52 від 14.07.2020 року «Про затвердження Переліку і обсягів (вартості/ваги/кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-3 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала свою провину в скоєному правопорушенні, та подала письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що грошові кошти які вона перевозила разом із чоловіком ОСОБА_2 це їхні заощадження за багато років. Частину грошових коштів везли їх сину для купування житла, а інша частина грошей були призначена для лікування її чоловіка, який переніс інсульт. Просила грошові кошти не конфісковувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
З`ясувавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також дослідивши матеріали справи, письмові пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.
Статтею 256 КУпАП визначено форму та основні елементи змісту протоколу. В ньому повинні бути зазначені, зокрема, місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів про адміністративне правопорушення, в обґрунтування доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, посадова особа послалась на протокол про адміністративне правопорушення № 0301 від 13.08.2021 року та акт прийому-передачі ТМЦ на відповідальне зберігання ст. о/у з ОВС першого відділу УОЗ зон проведення АТО ГУ ДФС у Донецькій області майора податкової міліції ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 3000 доларів США, 171000 російських рублів, що в еквіваленті згідно з курсом НБУ станом на 13.08.2021 року становить 158660 грн., фототаблицю грошових коштів.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями ст.251 КУпАП серед іншого визначено, що встановлення доказів по справі встановлюється протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Перевіривши матеріали справи, вважаю, що необхідно закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-3 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, за таких підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, суд повинен виконати вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, а саме: з`ясувати обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішити питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 204-3 КУпАП.
Під час розгляду справи суд на виконання вимог ст. 245 КУпАП вважає за необхідне всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема щодо з`ясування обставин подій, що відбулись 13.08.2021 року, перевірити пояснення, як з боку правопорушника, так і обґрунтовуючі докази вини ОСОБА_1 зі сторони осіб, якими було складено протокол, дослідити матеріали справи та надати їм відповідної оцінки, здійснити аналіз доказам, що містяться в матеріалах справи, протоколу про адміністративне правопорушення, що спонукало посадових осіб ГУ ДФС для складення протоколу про адміністративне правопорушення.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що в діях ОСОБА_1 не має складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-3 КУпАП, з таких підстав.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення №0301 від 13.08.2021 року відносно ОСОБА_1 , її винна виразилася у переміщенні через лінію розмежування грошових коштів у сумі 3000 доларів США та 171000 російських рублів, що в еквіваленті згідно курсом НБУ станом на 13.08.2021 року становить 158660 грн., тим самим порушила п. 2 Наказу №52 від 14.07.2020 року «Про затвердження Переліку і обсягів (вартості/ваги/кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-3 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 204-3 КУпАП, за даною статтею наступає відповідальність в разі порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 не здійснювала переміщення будь-яких товарів, у неї були при собі її та її чоловіка заощадження, оскільки як вона зазначила в судовому засіданні були накопичені роками.
Тобто, грошові кошти в даному випадку не являються предметом правопорушення, оскільки вони не являються товаром, про що йде мова в вищезазначеній статті КУпАП.
Таким чином з огляду на вищевикладене слід зазначити.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.
В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.
При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З огляду на викладене та згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП суд приходить до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-3 КУпАП в діях ОСОБА_1 , оскільки вона не переміщувала жодних товарів через лінію розмежування.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.204-3, 245, 247, 251, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд,
постановив:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-3 КУпАП закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.
Грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США та 171000 (сто сімдесят одна тисяча) Російських рублів, що в еквіваленті загальною сумою становить 158660 (сто п`ятдесят вісім тисяч шістсот шістдесят) гривень згідно курсу НБУ станом на 13.08.2021 року, які згідно акту прийому-передачі ТМЦ на відповідальне зберігання від 13.08.2021 року вилучені та передані на відповідальне зберігання ст. у/о з ОВС першого відділу УОЗ зон проведення АТО ГУ ДФС у Донецькій області майору податкової міліції ОСОБА_3 , та які зберігаються за місцем розташування другого відділу УОЗ зон проведення АТО ГУДФС у Донецькій області  за адресою: провулок Молодіжний, 11-Б, смт. Новотроїцьке, Волноваського району Донецької області повернути ОСОБА_1 за належністю.
Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний суд через Волноваський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя                                                                        Т.В. Чальцева