ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року	Львів	Справа № 140/2929/21 пров. № А/857/14526/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі № 140/2929/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецкомунтех” до Поліської митниці Держмитслужби   про визнання протиправним та скасування рішення,-
суддя в 1-й інстанції – Смокович В.І.,
час ухвалення рішення – 23.06.2021.,
місце ухвалення рішення - м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 23.06.2021,-

                                               В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю “Спецкомунтех” (далі також ТзОВ “Спецкомунтех”, позивач, товариство) звернулось з позовом до Поліської митниці Держаудитслужби (далі – Поліська митниця ДМС, відповідач, митний орган) та з урахуванням нової редакції позовної заяви просило суд визнати протиправними та скасувати рішення від 29 жовтня 2020 року №KT-UA204000-0068-2020 про визначення коду товару за поданою митною декларацією від 29 жовтня 2020 року ІМ40ДЕ №UA204120/2020/105696 та від 20 жовтня 2020 року №KT-UA204000-0064-2020 про визначення коду товару за поданою митною декларацією від 20 жовтня 2020 року ІМ40ДЕ UA204120/2020/100869.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем придбано колісні транспортні засоби спеціального призначення сміттєвози, марки Volvo, модель FL260 та модель FE 7.5 Е5, які призначені виключно для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів, які було ввезено на митну територію України. Однак, під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, відповідач самостійно класифікував задекларовані товари тa надіслав декларанту оскаржувані рішення про визначення коду товарів, які митний орган класифікував за кодом 8704229900, як моторні транспортні засоби для перевезення вантажів. Вважає такі рішення відповідача протиправними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони не відповідають положенням Митного кодексу України, Закону України “Про митний тариф України”, Поясненням до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності щодо правил класифікації товарів, оскільки придбані Товариством транспортні засоби із вмонтованим сміттєвим пресом є транспортними засобами спеціального призначення, які призначені виключно для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів, що відповідає записам у їх реєстраційних документах. Спеціальні робочі функції даного транспортного засобу - механічне завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів відповідають вимогам інших нормативно-правових актів, які регламентують правовідносини у сфері поводження з відходами і є спеціальними нормативно-правовими актами.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року адміністративний позов було задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Поліської митниці Держмитслужби від 29 жовтня 2020 року №KT-UA204000-0068-2020 про визначення коду товару за поданою митною декларацією від 29 жовтня 2020 року ІМ40ДЕ №UA204120/2020/105696 та від 20 жовтня 2020 року №KT-UA204000-0064-2020 про визначення коду товару за поданою митною декларацією від 20 жовтня 2020 року ІМ40ДЕ  UA204120/2020/100869. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецкомунтех” судовий збір в сумі 4540,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн та витрати, пов`язані із залученням перекладача в сумі 4960,00 грн..

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Поліська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, у якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує помилковістю висновку суду першої інстанції про неправомірність рішення митного органу про визначення коду товару, оскільки ввезені позивачем на митну територію України транспортні засоби правильно класифіковано за кодом 8704239900 згідно з УКТ ЗЕД як моторний транспортний засіб для перевезення вантажів, з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, що використовувався, оскільки згідно з опису у графі 31 поданих митних декларацій, пред`явлені до митного контролю транспортні засоби призначені виключно для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів (сміттєвоз). Звертає увагу суду на те, що в поясненнях до товарної позиції 8705 за УКТЗЕД відсутні будь які посилання на такий тип транспортних засобів як сміттєвоз. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між TзOB “Спецкомунтех” (покупець) та G.A. Den Otter (Бельгія) (продавець) було укладено договір купівлі-продажу від 02 жовтня 2020 року №46/1-2020, згідно з яким продавець продає, а покупець купує товар 1 – автомобіль грузовий сміттєвіз VOLVO, FЕ 62, б/у,  2008 року. Загальна вартість договору складає 7500 євро.
На виконання умов вказаного контракту згідно із фактурою від 20 жовтня 2020 року №190675 позивачу було поставлено товар - сміттєвоз марки VOLVO, тип - FE 62 7.5 ЕS, № кузова НОМЕР_1 , вага – 13930 кг, за ціною 7500 євро.
З метою проведення митного оформлення уповноваженою особою товариства до Поліської митниці Держмитслужби було подано МД №UA204120/2020/105696 від 29 жовтня 2020 року, в якій заявлено товар №1 “Колісний VOLVO, модель FE 7.5 Е5, календарний рік виготовлення - 2008, модельний рік виготовлення - 2008, № кузова: НОМЕР_1 ,тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна - 7146 см3, потужність двигуна 235 кВт., формула- 4x2, маса в разі максимального завантаження - 26000 кг. Тип ТЗ: колісний транспортний засіб спеціального призначення, призначений виключно для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів. На автомобіль встановлено пресувальний пристрій Faun, та Faun. Виробник: “VOLVO Truck Belgium”, BE. Торговельна марка: “VOLVO”. Фактурна вартість - 7500 євро, митна вартість - 339625,66 грн. В графі 33 митної декларації вказано код даного товару відповідно до УКТЗЕД 87059080, що класифікується як “інші моторні транспортні засоби спеціального призначення” (арк. спр.46-47).
Разом із вказаною МД до митного оформлення надано наступні документи: зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу від 02 жовтня 2020 року №46/1-2020, рахунок-фактура від 20 жовтня 2020 року №190675, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 16 липня 2008 року №537113305, декларація країни відправлення від 20 жовтня 2020 року №20NLKGQE16АDC9WD54, технічні характеристики від 29 жовтня 2020 року, сертифікат відповідності від 16 квітня 2008 року №U/52408 та інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 МД.
Поліською митницею Держмитслужби прийнято рішення від 29 жовтня 2020 року №KT-UA204000-0068-2020 про визначення коду товару за поданою митною декларацією, в якому визначено ввезений позивачем товар як моторний транспортний засіб для перевезення вантажів - сміттєвіз, а також для графи 33 ВМД визначено код товару як 8704239900.
Митне оформлення для випуску у вільний обіг товару за кодом УКТЗЕД що визначений оскаржуваним рішенням було здійснено за МД від 30 жовтня 2020 року №20 4120/2020/106440.
Також матеріалами справи підтверджується, що між TзOB “Спецкомунтех” (покупець) та PS Auction AB (продавець) було укладено договір купівлі-продажу від 10 вересня 2020 року №41/1-2020, згідно з яким продавець продає, а покупець купує товар 1 – автомобіль сміттєвіз VOLVO, FL 280 62, б/у,  2008 року. Загальна вартість договору складає 11900 євро.
На виконання умов вказаного контракту згідно інвойсу від 10 вересня 2020 року №2019-0088178-2 позивачу було поставлено товар - сміттєвоз марки VOLVO, модель -  FL-280, № кузова НОМЕР_2 .
Для проведення митного оформлення уповноваженою особою товариства до Поліської митниці Держмитслужби подано митну декларацію IМ40 ДЕ №UA204120/2020/100869 від 29 жовтня 2020 року, в якій заявлено товар №1 “колісний транспортний засіб спеціального призначення б/в: марка - VOLVO, модель - FL 280, календарний рік виготовлення - 2008, модельний рік виготовлення – 2008, № кузова НОМЕР_2 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм двигуна - 7146 CM3, потужність двигуна - 206 кВт., категорія- №3, колісна формула- 4x2, маса в разі максимального завантаження - 18000 кг. Тип ТЗ: колісний транспортний засіб спеціального призначення, призначений виключно для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів”. На автомобіль встановлено пресувальний пристрій Norba RL200, та підйомний механізм Norba L200. Виробник: “VOLVO”, SE. Торговельна марка: “VOLVO”. Фактурна вартість - 11900 євро, митна вартість - 424868,170 грн. В графі 33 митної декларації вказано код даного товару відповідно до УКТЗЕД 87059080, що класифікується як “інші моторні транспортні засоби спеціального призначення”.
Разом із вказаною МД до митного оформлення надано наступні документи: зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу від 10 вересня 2020 року №41/1-2020, рахунок-фактура від 10 вересня 2020 року №2019-0088178-2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 16 жовтня 2008 року №1023872036, країни відправлення від 16 жовтня 2020 року №20L301010е1055529, технічні характеристики від 19 жовтня 2020 року, сертифікат відповідності та інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 МД.
20 жовтня 2020 року Поліською митницею Держмитслужби прийнято рішення №KT-UA204000-0064-2020 про визначення коду товару за поданою митною декларацією, в якому визначено ввезений позивачем товар як моторний транспортний засіб для перевезення вантажів - сміттєвіз, а також для графи 33 ВМД визначено код товару як 8704229900.
Митне оформлення для випуску у вільний обіг товару за кодом УКТЗЕД що визначений оскаржуваним рішенням було здійснено за МД від 26 жовтня 2020 року №20 4120/2020/103969.
Не погоджуючись із прийнятими митним органом рішеннями, TзOB “Спецкомунтех” звернулося з позовом до суду з метою захисту свого порушеного права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що Поліська митниця Держмитслужби оскаржуваними рішеннями про визначення коду товару від 29 жовтня 2020 року №KT-UA204000-0068-2020 та від 20 жовтня 2020 року №KT-UA204000-0064-2020 безпідставно класифікувала такий товар у товарній позиції 8704 згідно з УКТЗЕД “моторні транспортні засоби для перевезення вантажів”. Суд вважав, що відповідачем не доведено правильність класифікації імпортованого позивачем товару за кодом 8704.
Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки такі знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до пунктів 23 та 24 частини першоїстатті 4 Митного кодексу Українимитне оформленняце виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контрольце сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цьогоКодексу, законівта інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Частиною першоюстатті 246 Митного кодексу Українивстановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина першастатті 248 Митного кодексу України).
Виходячи з положень частин першої-третьоїстатті 318 Митного кодексу Українимитному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цьогоКодексута інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно достатті 67 Митного кодексу УкраїниУКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
Статтею 69 Митного кодексу Українипередбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.
Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно доглави 4 цього Кодексуабо до суду.
Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.
Для цілей митного оформлення класифікація товарів здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатуроюМитного тарифу України, затвердженогоЗаконом України “Про Митний тариф України” від 19.09.2013 року №584-VII, з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації.
Пунктами 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено, що класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:
1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:
2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;
(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.
3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте, в разі, коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.
6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.
Порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД визначає Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженийнаказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №650(далі - Порядок № 650).
Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку № 650 класифікація товаруце визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбаченихЗаконом України “Про Митний тариф України”(далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконаннястатті 68 Митного кодексу України, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.
Контроль правильності класифікації товарівце перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до пункту 5 розділу І Порядку № 650 контроль правильності класифікації товарів під час проведення процедур митного контролю та оформлення товарів здійснює посадова особа ПМО чи митного поста.
За змістом пунктів 1 - 3, 5 розділу ІІІ Порядку № 650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу. Посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками. Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей. У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД.
Також з метою забезпечення виконання Закону України “Про Митний тариф України” та постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 428 “Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України”наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 року № 401 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до Пояснень до товарної групи 87 і товарної позиції 8704 класифікуються моторні транспортні засоби для перевезення вантажів, що використовувалися. До цієї товарної позиції включаються, зокрема: звичайні вантажні автомобілі та автофургони (відкриті, з брезентовим верхом, закриті і т.п.); автомобілі для доставляння товарів та автофургони усіх видів, автофургони для перевезення домашніх речей; вантажні автомобілі з автоматичними розвантажувальними пристроями (з перекидним кузовом і т.п.); автомобілі-цистерни (незалежно від того, обладнані вони насосами чи ні); авторефрижератори або автомобілі з ізотермічними кузовами; багатоярусні вантажні автомобілі для перевезення кислоти в суліях, балонів з бутаном і т.п.; важкі вантажні автомобілі з низькорозташованими рамами і навантажувальними похилими трапами для перевезення танків, підіймачів або екскаваторів, електричних трансформаторів і т.п.; вантажні автомобілі, спеціально призначені для перевезення свіжого бетону, крім бетономішалок товарної позиції 8705; машини для вивезення сміття, незалежно від того, обладнані вони навантажувальними, трамбувальними, демпфірувальними та іншими пристроями чи ні.
Натомість, згідно з Поясненнями до товарної групи 87 і товарної позиції 8705 класифікуються моторні транспортні засоби спеціального призначення, крім призначених головним чином для перевезення людей або вантажів (наприклад, автомобілі вантажні для аварійного ремонту, автокрани, автомобілі пожежні, автобетономішалки, автомобілі прибиральні для доріг, автомобілі поливомийні, автомобілі-майстерні, радіологічні автомобілі). Крім того, до цієї товарної позиції відносяться ряд видів транспортних засобів, спеціально сконструйованих або пристосованих для розміщення різних пристроїв, які надають їм можливості виконувати визначені нетранспортні функції; тобто основною метою транспортного засобу цієї товарної позиції не є перевезення людей або вантажів.
Так, до цієї товарної позиції включаються: (1) Автомобілі вантажні аварійні, що являють собою автомобільні шасі з підлогою або без неї та обладнані підіймальними пристроями, такими як неповоротні крани, козли, блоки чи лебідки, і призначені для підіймання і буксирування транспортних засобів в аварійному стані. (2) Автомобілі-насоси, обладнані насосом, як правило, з приводом від двигуна автомобіля (наприклад, пожежні автомобілі). (3) Вантажні автомобілі, обладнані драбинами або підіймальними платформами для ремонту контактних підвісних мереж, вуличного освітлення і т.п.; вантажні автомобілі з регульованою стрілою і платформою для кінознімального чи телевізійного устаткування. (4) Вантажні автомобілі, застосовувані для очищення вулиць, стічних канав, аеродромних злітно-посадочних смуг і т.п. (наприклад, автомобілі для прибирання доріг (підмітальні машини), автомобілі-розкидувачі, комбіновані підмітально-мийні машини та асенізаційні машини). (5) Снігоочисні та снігоприбиральні машини з умонтованим устаткуванням; тобто автомобілі, створювані винятково для снігоприбирання і, як правило, з турбінами, обертальними лопатками і т.п., з приводом або від двигуна автомобіля, або від окремого двигуна. В усіх випадках змінне снігоочисне або снігоприбиральне обладнання всіх типів не включається до цієї товарної позиції (товарна позиція 8430), незалежно від того, подане воно змонтованим на автомобілі чи ні. (6) Вантажні автомобілі-розкидувачі всіх видів з нагрівальним устаткуванням або без нього, з устаткуванням для розподілу гудрону або гравію, для сільськогосподарських цілей і т.п. (7) Автокрани, не призначені для перевезення вантажів, які складаються з автомобільного шасі, на якому постійно встановлена кабіна і поворотний кран. Проте вантажні автомобілі з самонавантажувальними пристроями не включаються до цієї товарної позиції (товарна позиція 8704). (8) Автобурові (тобто вантажні автомобілі, обладнані вишкою в комплкті з краном, лебідками та іншими пристроями для буріння і т.п.). (9) Вантажні автомобілі, обладнані штабелеукладачами (тобто рухомою платформою, виконаною рухомою на вертикальній основі, і яка, як правило, має привід від двигуна автомобіля). Проте до цієї товарної позиції не включаються самозавантажні автомобілі, обладнані лебідками, підіймальними пристроями і т.п., але призначені переважно для перевезення вантажів (товарна позиція 8704). (10) Автобетономішалки, що складаються з кабіни та автомобільного шасі, на якому постійно змонтована бетономішалка, пристосована як для виготовлення, так і для перевезення бетону. (11) Пересувні електрогенераторні агрегати, що складаються з вантажного автомобіля, на якому змонтований електрогенераторний агрегат, з приводом або від двигуна автомобіля, або від окремого двигуна. (12) Автомобілі радіологічні (з рентгенівськими установками) (наприклад, обладнані медичним кабінетом, затемненим приміщенням і повним набором рентгенівського устаткування). (13) Пересувні клініки (медичні або стоматологічні) з операційною, устаткуванням для анестезування та іншою хірургічною апаратурою. (14) Автомобілі-прожектори, що мають прожектор, змонтований на автомобілі, причому живлення звичайне здійснюється від генератора, який має привід від двигуна автомобіля. (15) Радіоавтофургони. (16)Автофургони телеграфні, радіотелеграфні чи радіотелефонні, приймальні та передавальні; радіолокаційні автоустановки. (17)Іподромні автофургони, обладнані лічильними машинами для автоматичного підрахунку виграшів на перегонах. (18)Пересувні лабораторії (наприклад, для контролю експлуатаційних характеристик сільськогосподарських машин). (19)Випробувальні вантажні автомобілі з реєструвальними приладами для визначення тягових зусиль автомобілів, які буксирують їх. (20)Пересувні хлібопекарні з повним устаткуванням (тістозамішувач, піч і т.п.); польові кухні. (21)Автомобілі-майстерні, обладнані різними верстатами та інструментом, зварювальними пристроями тощо. (22)Пересувні банки, пересувні бібліотеки і пересувні автовиставки для демонстрації товарів.
При цьому, відповідно до частини першоїстатті 19 Закону України “Про автомобільний транспорт” від 05.04.2001 року №2344-III транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.
У свою чергу, статтею 1 Закону України “Про автомобільний транспорт”визначено, що транспортний засіб спеціального призначення - транспортний засіб, призначений для виконання спеціальних робочих функцій (для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автобетономішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).
Транспортний засіб загального призначення - транспортний засіб, не обладнаний спеціальним устаткуванням і призначений для перевезення пасажирів або вантажів (автобус, легковий автомобіль, вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу).
Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджено, що, при поданні митної декларації декларантом позивача в графі 33 вищевказаних митних декларацій код товару зазначено 8705908090, що згідно з УКТЗЕД класифікується, як “інші моторні транспортні засоби спеціального призначення”. У свою чергу, Поліська митниця Держмитслужби прийняла оскаржувані рішення про визначення коду товару, відповідно до яких автомобілі класифіковано за кодом 8704229900 згідно з УКТЗЕД як моторні транспортні засоби для перевезення вантажів-сміттєвіз.
Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 28 квітня 2020 року №344, складеного судовим експертом Стасюком О. В., який був попереджений про кримінальну відповідальність згідно з вимогами статті 384 КК України за завідомо неправдивий висновок, транспортний засіб марки VOLVO; модель - FL280, 2009 року випуску, VIN-код НОМЕР_3 належить до колісних транспортних засобів спеціального призначення. Характеристики колісного транспортного засобу з технічної точки зору, відповідають товарному коду 8705908090 УКТЗЕД (арк. спр. 99-105). 
Слід зазначити, що транспортні засоби марки VOLVO модель - FL 280, календарний рік виготовлення – 2008, № кузова НОМЕР_2 та модель - FE 7.5 Е5, календарний рік виготовлення -  2008, № кузова: НОМЕР_1 є однаковими за своєю конструкцією та характеристиками, відрізняються лише VIN-кодами, а відтак висновки, викладені експертом можуть бути застосовані і при оцінці правомірності віднесення цих транспортних засобів до певного коду УКТЗЕД.
Доводи апелянта, що згідно з Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності вищевказані транспортні засоби слід класифікувати за кодом 8704 (моторний транспортний засіб для перевезення вантажів), з покликанням на те, що згідно вказаних Пояснень до УКТЗЕД до товарної позиції 8705 відносяться моторні транспортні засоби спеціального призначення, крім призначених головним чином для перевезення людей або вантажів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується правильність віднесення позивачем вказаних транспортних засобів згідно призначення і особливостей конструкції до колісного транспортного засобу спеціального призначення.
Також колегія суддів важає безпідставними твердження апелянта про те, що основною метою даних транспортних засобів є перевезення вантажів (побутових відходів), а відтак є правильною класифікація автомобілів, як вантажних за кодом 8704 згідно з УКТЗЕД, оскільки судом здійснено оцінку всіх наявних у справі доказів з точки зору їх належності (відношення до обставин справи), допустимості (отримання уповноваженими суб`єктами у спосіб та у порядку, встановлений законом), достовірності (відповідності фактам об`єктивної дійсності) та достатності. 
Слід звернути увагу на те, що пунктом 9 розділу III Порядку № 650 визначено, що якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації). Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі: виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.
Однак, доказів, які б підтверджували, що відповідно до технічних характеристик, призначення і особливостей конструкції, встановлених за результатами проведених досліджень, даний транспортний засіб є вантажним сміттєвозом, митним органом суду не надано.
Враховуючи вищенаведені норми закону та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції, про те, що Поліська митниця Держмитслужби оскаржуваними рішеннями про визначення коду товару від 29 жовтня 2020 року №KT-UA204000-0068-2020 та від 20 жовтня 2020 року №KT-UA204000-0064-2020 безпідставно класифікувала такий товар у товарній позиції 8704 згідно з УКТЗЕД “моторні транспортні засоби для перевезення вантажів”, а відтак позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України “Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини” передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованогост.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі “Руїз Торія проти Іспанії”, параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні “Петриченко проти України” (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Щодо розподілу судових витрат, то судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
                                               П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі № 140/2929/21 – без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Повне судове рішення складено 30 листопада 2021 року