УХВАЛА             
 
02 грудня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 509/5565/14-ц
провадження № 61-11403св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Ткачука О. С.,
 
учасники справи:
позивач - акціонерне товаристве «УкрСиббанк» (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укртехфінанс»),
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанови Одеського апеляційного суду від 02 червня 2021 року у складі колегії суддів: Комлевої О. С., Гірняк Л. А., Сегеди С. М., у справі за позовом акціонерного товариства «УкрСиббанк» (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укртехфінанс») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У грудні 2014 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому з урахуванням збільшених та змінених позовних вимог, просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 103 037,11 дол. США, а також пеню у розмірі 274 159,33 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,100 га, кадастровий номер 5123782000:02:004:1968, надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 для задоволення вимог АТ «УкрСиббанк», що виникли в наслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
 
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року позов АТ «УкрСиббанк» задоволено.
 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 103 037,11 дол. США, з яких 69 436,35 дол. США - заборгованість з основного боргу, 33 600,76 дол. США - заборгованість зі сплати процентів, пеню за несвоєчасне погашення кредиту 274 159,33 грн, з яких: 155 684,27 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу, 118 475,06 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.
 
Звернуто стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку площею 0,100 га, кадастровий номер 5123782000:02:004:1968, надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 для задоволення вимог АТ «УкрСиббанк», що виникли внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором у розмірі 103 037,11 дол США, з яких: 69 436,35 дол. США - кредитна заборгованість, 33 600,76 дол. США - заборгованість за процентами, а також пеня у розмірі 274 159,33 грн, з яких: 155 684,27 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 118 475,06 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.
 
Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотримання вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
 
Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 3 654 грн, а саме по 1 827 грн.
 
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не виконали умов кредитного договору та не повернули грошові кошти, банком були направлені відповідачам 22 жовтня 2014 року досудові вимоги про погашення простроченої заборгованості, а також вимогу в порядку статті 35 Закону України «Про іпотеку», які залишені без задоволення, в зв`язку з чим банк набув право на дострокове стягнення залишку кредитних коштів, а також нарахованих відсотків та неустойки.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 02 червня 2021 року рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року змінено в частині стягнення відсотків та пені, зменшено суму заборгованості з 103 037, 11 дол. США до 76 569,12 дол. США, з яких відсотки складають 7 132,77 дол. США, а пеня 25 580,74 грн. В решті рішення залишено без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове повернення кредиту, у зв`язку з чим суд першої інстанції безпідставно стягнув солідарно з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 22 жовтня 2014 року до 16 грудня 2016 року, тобто за період після пред`явлення вимоги щодо дострокового повернення кредиту у розмірі 26 467,99 дол. США (відсотки).
 
Колегія суддів вважала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
 
Крім того, суд першої інстанції безпідставно стягнув нараховану пеню за період з 22 жовтня 2014 року до 16 грудня 2016 року у розмірі 248 578, 59 грн, оскільки як зазначалось вище, вказане нарахування було проведено за період після пред`явлення вимоги щодо дострокового кредиту.
 
У липні 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В., в якій просили:
 
- визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. по винесенню постанов:
 
- про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 липня 2020 року ВП № 62241099;
 
- про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 липня 2020 року ВП № 62234218;
 
- про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 липня 2020 року ВП № 62234808.
 
- скасувати постанови:
 
- про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 липня 2020 року ВП № 62241099, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г. В.;
 
- про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 липня 2020 року ВП № 62234218, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г. В.;
 
- про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 липня  2020 року ВП № 62234808, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г. В.;
 
- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. винести повідомлення про повернення виконавчих документів стягувачу за ВП № 62241099, ВП № 62234218, ВП № 62234808.
 
Заява мотивована тим, що рішення суду першої інстанції відповідно до якого були видані виконавчі листи, на підставі яких, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г. В. були відкриті виконавчі провадження не набрало законної сили.
 
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволена.
 
Визнано незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. по винесенню постанов:
 
- про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 липня 2020 року ВП № 62241099;
 
- про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 липня 2020 року ВП № 62234218;
 
- про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 липня 2020 року ВП № 62234808.
 
Скасовані постанови винесені приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г. В.: 
 
- про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 липня 2020 року ВП № 62241099; 
 
- про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 липня 2020 року ВП № 62234218; 
 
- про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 липня 2020 року ВП № 62234808. 
 
Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. винести повідомлення про повернення виконавчих документів стягувачу за ВП № 62241099, ВП № 62234218, ВП № 62234808 з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року не набуло чинності, а тому виконавчі листи виконавцем не могли бути прийняті, а підлягали поверненню без виконання.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 02 червня 2021 року ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року скасовано.
 
Прийнято постанову, якою скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. залишено без задоволення.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г. В. не було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження».
 
Короткий зміст та узагальнення доводів касаційних скарг
 
У касаційній скарзі, поданій у липні 2021 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
В касаційній скарзі заявники посилаються на пункти 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Заявники вказують, що суд апеляційної інстанції мав зупинити провадження, оскільки розглядається інша справа, від якої буде залежати вирішення цієї справи в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
У касаційній скарзі, поданій у липні 2021 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.
 
Заявники зазначають, що рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року не набуло чинності, а тому виконавчі листи виконавцем не могли бути прийняті, а підлягали поверненню без виконання.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції 
 
Ухвалами Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали справи з Овідіопольського районного суду Одеської області.
 
30 листопада 2021 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Ткачука О. С.
 
Позиція та висновки Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом акціонерного товариства «УкрСиббанк» (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укртехфінанс») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки призначити до судового розгляду.
 
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	А. І. Грушицький     І. В. Литвиненко      О. С. Ткачук