ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Добрівська Н.А.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2021 року                                                                                      Справа № 640/8833/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді          Епель О.В., 
суддів:                                    Грибан І.О., Карпушової О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року у справі 

за позовом            ОСОБА_1 

до                     Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про                     визнання протиправним та скасування рішення, 
визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років ГУ ПФУ в м. Києві від 24 січня 2020 року №8 про результати розгляду заяви позивача;
- визнати протиправною відмову відділу обслуговування громадян №9 ГУ ПФУ в м. Києві у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 з 27 листопада 2019 року;
- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з 27 листопада 2019 року з врахуванням періодів до пільгового стажу по списку №2 з 10 березня 1987 року по 30 вересня 1999 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року адміністративний позов повністю.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час звернення із заявою до відповідача пільговий стаж для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, який відповідач відмовився врахувати, був належним чином підтверджений та становив більше 12 років та 6 місяців.
При цьому, суд, ураховуючи висновки Верховного Суду, зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, стверджуючи про відсутність у Позивача необхідного стажу  роботи для призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки архівні документи про результати атестації робочих місць ВАТ «Холодокомбінат  №  4», в якому Позивач працював з 22.08.1992 по 30.09.1999 відсутні і таке підприємство припинено. 
Також, Апелянт зазначає, що посада старшого зміни машиністів холодильних установок, на яку Позивача було призначено 10.09.1996 Списками № 2 не передбачена, а в червні 1999 року відсутні нарахування йому заробітної плати.
При цьому, своїй скарзі Апелянт наводить фактично викопіювання з рішення Комісії № 8 від 24.01.2020 та законодавчі приписи.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.09.1987 по 30.09.1999 Позивач, відповідно до записів у його трудовій книжці, був прийнятий на посаду машиніста холодильних аміачних установок в компресорний цех №3.
10.09.1996 Позивач призначений старшим зміни машиністів холодильних установок. 
Відповідно до уточнюючої довідки ВАТ «Холодокомбінат №4» від 17.03.2006 №109 ОСОБА_1 дійсно працював у ВАТ «Холодокомбінат №4» машиністом аміачних холодильних установок шостого розряду компресорного цеху з 10.03.1987, наказ про зарахування №28-к від 05.03.1987, по 30.09.1999, наказ про звільнення №91-к від 21.10.1999. Працюючи машиністом аміачних холодильних установок, був зайнятий повний робочий день виконанням своїх обов`язків, інших робіт не виконував; згідно списку №2 розділу 33, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року, робота на посаді машиніста аміачних холодильних установок дає право на пенсію на пільгових умовах. Підстава: особова карта П-2, накази за 1987 рік, 1999 рік, відомості про заробіток, атестація робочих місць (карта умов праці від 27 листопада 1995 року). До матеріалів справи також долучено копії карти умов праці, архівні довідки щодо реорганізації ВАТ «Хладокомбінат №4», щодо період роботи та посад позивача, щодо винесених відносно позивача наказів по місцю роботи, щодо нарахованої заробітної плати, особова картка.
27.11.2019 Позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років ГУ ПФУ в м.  Києві від 24.01.2020 № 8 про результати розгляду заяви підтверджено право на зарахування період роботи ОСОБА_1 з 10.03.1987 по 21.08.1992 в якості машиніста холодильних аміачних установок компресорного цеху у ВАТ «Холодокомбінат №4», що припинено, до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 за нормами пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; відмовлено у підтвердженні права на зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 22 серпня 1992 року по 30 вересня 1999 року в якості машиніста холодильних аміачних установок компресорного цеху у ВАТ «Холодокомбінат №4», що припинено, до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 за нормами пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки архівні документи про результати атестації робочих місць у ВАТ «Хладокомбінат №4» на розгляд Комісії не надані, до того ж посада старшого зміни машиністів холодильних установок, на яку 10 вересня 1996 року був призначений позивач, списками №2 не передбачена, а також у зв`язку з відсутністю нарахувань заробітної плати позивачу у червні 1999 року; архівні документи, підтверджуючі роботу ОСОБА_1 у жовтні 1999 року, в яких згідно з архівною довідкою Об`єднаного трудового архіву міської та сільської рад Сквирського району від 22 жовтня 2019 року №05-04/436.2 проведені нарахування заробітної плати, на розгляд Комісії не надані. Про прийняття вказаного рішення позивача повідомлено листом ГУ ПФУ в м. Києві від 29 січня 2020 року №2600-0301-8/5689.
Листом від 14.02.2020 № 2600-0314-8/14803 за наслідками розгляду заяви Позивача про призначення йому пенсії Відповідач повідомив про відсутність необхідного пільгового стажу (12 років 6 місяців), у зв`язку з чим відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 з посиланням на рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років ГУ ПФУ в м. Києві від 24.01.2020 8.
Позивач, вважаючи порушеним своє право на призначення пенсії на пільгових умовах, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003  № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №  1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок № 383), Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року №18-1 (далі - Порядок №18-1).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Законом № 1058-IV регламентовано принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Пунктом «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Статтею 62 Закону № 1788-XII установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1 та 2 Порядку № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком № 18-1.
Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали, зокрема, на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (пункт 2 Порядку №18-1).
Відповідно до пункту 11 Порядку №18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи особи та виконання нею робіт на певній посаді, є трудова книжка.
Разом з тим, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що в трудовій книжці Позивача містяться записи про період роботи з 10 березня 1987 року по 30 вересня 1999 року на посаді машиніста холодильних аміачних установок в компресорний цех №3; зазначений період роботи підтверджується також уточнюючою довідкою ВАТ «Холодокомбінат №4» від 17 березня 2006 року №109, картою умов праці, архівними довідками щодо періоду роботи та посад позивача, щодо винесених відносно позивача наказів по місцю роботи, щодо нарахованої заробітної плати, особовою карткою.
При цьому, як вбачається з матеріалів цієї справи, Позивачем разом із заявою про призначення пенсії було подано до ГУ ПФУ в м. Києві повний пакет документів, передбачених вищенаведеними законодавчими приписами, зокрема Порядком № 18-1.
Водночас, доводи Апелянта, які фактично дублюють зміст оспорюваного Позивачем рішення Комісії, про те, що архівні документи про результати атестації робочих місць у ВАТ «Хладокомбінат №4» на розгляд Комісії не надані; посада старшого зміни машиністів холодильних установок, на яку 10 вересня 1996 року був призначений позивач, списками №2 не передбачена та у зв`язку з відсутністю нарахувань заробітної плати позивачу у червні 1999 року, колегія суддів відхиляє з наступних підстав.
Так, відповідно до постанови КМ України № 36 від 16.01.2003 робота машиністи холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки внесена до Списку № 2, а в розділі ІІІ карти умов праці ВАТ «Хладокомбінат №4», відділ «компресорний цех», посада «машиніст холодильних установок, що обслуговує холодильні установки» міститься запис, що робоче місце машиніста аміачно-холодильних установок вважається зі шкідливими умовами праці та відповідає показникам списку №2.
Разом з тим, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788.
Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Аналогічні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а
При цьому, ухвалюючи вказану постанову Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі №21-183а13, від 25.11.2014 у справі №21-519а14, від 10.03.2015 у справі №21-51а15, від 17.03.2015 у справі №21-585а14, від 14.04.2015 у справі №21-383а14, від 02.12.2015 у справі №21-1329а15, від 10.02.2016 у справі №21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі №21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Доводи Апелянта про те, що посада старшого зміни машиністів холодильних установок списками №2 не передбачена, суд апеляційної приймає до уваги, але зазначає, що професійна назва роботи «старшого зміни машиністів холодильних установок», вказана роботодавцем у трудовій книжці, не може бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист, оскільки така неточність є формальною.
Разом з тим, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.
Водночас, підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.
Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду у від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 04.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17, від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.
Разом з тим, судова колегія приймає до уваги правовий підхід, закладений ЄСПЛ при вирішенні справи «Сутяжник проти РФ» (рішення від 25.04.2018) та застосований Верховним Судом у справах №№ 826/5575/17, 910/10616/17, відповідно до якого надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом є правовим пуризмом.
Аналізуючи всі доводи апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.  
Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що станом на час звернення із заявою до відповідача пільговий стаж для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, який відповідач відмовився врахувати, був належним чином підтверджений та становив більше 12 років та 6 місяців.
Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року - без змін.
Розподіл судових витрат.
Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в                  м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 16 грудня 2021 року.

Головуючий суддя                                        О.В. Епель

Судді:                                                            І.О. Грибан

                                                                                           О.В. Карпушова