У Х В А Л А 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
11 жовтня 2021 року                                                                              
м. Київ
 
справа №791/130/17
провадження № 51-1852км18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі – Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 03 березня 
2021 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 05 липня 2021 року,
 
встановив:
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини 
Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 03 березня 
2021 рокув задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку апеляційного суду Херсонської області від 28 квітня 2011 року за нововиявленими обставинами, відмовлено.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 05 липня 2021 року апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_4 залишені без задоволення, а ухвала Новокаховського міського суду Херсонської області від 03 березня 
2021 року-  без зміни.
 
Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального  процесуального закону. На обґрунтування своїх доводів засуджений зазначає, щосудами першої та апеляційної інстанцій не повною мірою досліджено обставини, які він вважає нововиявленими, а саме безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_6 та 
ОСОБА_7 , інформація від яких має істотне значення для кримінальної справи стосовно нього.
 
Мотиви Суду
Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі 
п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК Українисуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до статті 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Як вбачається з копії ухвали Новокаховського міського суду Херсонської області від 03 березня 2021 року, місцевий суд проаналізувавши доводи, зазначені у заяві засудженого, дослідивши матеріали провадження, дав доводам засудженого належну оцінку та дійшов висновку про те, що нововиявлених обставин, передбачених ст. 459 КПК України, у заяві не наведено. При цьому місцевий суд навів достатні мотиви на обґрунтування прийнятого рішення про залишення заяви засудженого без задоволення.
Під час розгляду апеляційних скарг захисника ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_4 на вказане судове рішення, суд апеляційної інстанції перевірив усі посилання й доводи захисника та засудженого, наведені в їх апеляційних скаргах та, не встановивши підстав для скасування або зміни ухвали місцевого суду, вмотивовано відмовив у задоволенні заявлених апеляційних вимог, навівши належні аргументи й підстави для прийняття такого рішення.
Зокрема, апеляційний суд зазначив, що під час розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку апеляційного суду Херсонської областівід 28 квітня 2011 року за нововиявленими обставинами місцевим судом було встановлено, що надані стороною захисту пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про те, що протягом 2008-2010 року ОСОБА_8 був живий, не є новоявленими обставинами. 
Під час досудового слідства та розгляду кримінального провадження в суді першої та апеляційної інстанції встановлено та ретельно перевірено фактичні обставини скоєння злочину.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2013 року встановлено, що висновок суду першої та апеляційної інстанції щодо доведеності винуватості   ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за обставин, зазначених у вироку, ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, досліджених у судовому засіданні доказах, на підставі яких правильно застосовано матеріальний закон та вірно призначене покарання.
Обставини, на які вказує у своїй заяві засуджений як нововиявлені, були предметом перевірки суду касаційної інстанції, та проаналізовані судом і відхилені, як такі, що не знайшли свого підтвердження.
Таким чином суди першої і апеляційної інстанцій, розглядаючи заяву засудженого, дійшли висновку про те, що в цій заяві нововиявлених обставин, передбачених 
ст. 459 КПК України, не наведено. З таким висновком погоджується й Верховний Суд.
З огляду на викладене, істотних порушень вимог процесуального закону, допущених судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду заяви засудженого про перегляд вироку апеляційного суду Херсонської областівід 28 квітня 2011 року за нововиявленими обставинами, Суд не вбачає.
Інших доводів, які б свідчили про істотне порушення норм матеріального чи  процесуального права, що були б підставами для скасування судових рішень, засудженим у касаційній скарзі не наведено.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 03 березня 2021 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 05 липня 2021 року.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                           ОСОБА_3