КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа 754/7041/21                                                                          Головуючий у І-й інстанції - Бабко В.В.
апеляційне провадження № 22-ц/824/15180/2021                               Доповідач Заришняк Г.М.
 
ПОСТАНОВА 
                                                                ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2021 рокуКиївський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:             
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів -  Кулікової С.В..,  Рубан С.М.
розглянув у  порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  Крилової Олени Леонідівни, діючої в інтересах Акціонерного товариства «ПриватБанк», на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
В травні 2021 року  АТ КБ «ПриватБанк»  звернувся  в суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову позивач зазначав, що    ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 03.05.2019 р.
Позивач вказував, що Банк свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі, надавши кредитну картку з встановленим кредитним лімітом. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 13.04.2021 р. має заборгованість у розмірі 209 619,90 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 175658,39 грн., 102 536,14 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 73122,25 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7729,04 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 26 232,47 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія.
Посилаючись на те, що на те, що  даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором, позивач просив задовольнити позов.
Рішенням Деснянського  районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто із  ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 73 122,25 грн. 25 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на  користь АТ КБ  «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2270,00 грн.
В інших вимогах позову - відмовлено.
В апеляційній скарзі  Крилова О.Л. , діюча в інтересах АТ КБ «Приватбанк»,  посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм  матеріального  та процесуального права, просить  рішення  суду  в частині відмовлених позовних вимог скасувати  та ухвалити  в цій частині нове рішення  про задоволення позову. В іншій частині рішення суду залишити без змін. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Київського апеляційного суд від 07 листопада 2021 року  дану справу призначено в порядку письмового  провадження у відповідності  до ч.1 ст. 369 ЦПК України.
Відповідач  правом подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.                        
            Розглянувши справу в межах доводів апеляційної  скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає  задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК Українидоговори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1  статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 639 ЦК Українивстановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до  частин 1 та 2  статті 207 ЦК України  правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно  ч. 1 ст.  1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом   ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України  визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
  Як вбачається з матеріалів  справи і це було встановлено судом, що між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н від 03.05.2019, згідно якого відповідач отримав кредит - картку у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При цьому відповідач погодився, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», що викладено на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір.
З позовної заяви слідує, що відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом, яка  станом на 13.04.2021 р. становить  209 619,90 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 175658,39 грн., в тому числі : 102 536,14 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 73122,25 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7729,04 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 26 232,47 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.  
           Вказаний розрахунок підтверджується матеріалами справи, відповідачем не спростований,  а тому сумнівів   у колегії суддів не викликає.
З матеріалів справи також слідує, що Банком відповідачу видавалися картка з датою  відкриття кредиту -22.11.2018 р., термін дії якої  - до 11/21 року, та  картка з датою  відкриття 08.01.2020 р., термін дії якої до  12/22 року, доказом чого є відповідна довідка (а.с.14).
Також з виписки по банківському рахунку відповідача, яка має  статус  первинного  документа,  слідує, що  відповідач отримав кредитні кошти, фактично користувався ними та  які  АТ  КБ "ПриватБанк" на час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, не повернуті.
Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Звертаючись з позовом про погашення кредиту Банк просив крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, посилаючись при цьому на те, що  їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, передбачений також  Витягом  з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» й Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Витягом з Тарифів, як невід`ємних частин спірного договору, а також умови кредиту передбачені Паспортом споживчого кредиту, який  відповідач  особисто підписав.
Відмовляючи в задоволенні позову  в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, суд першої інстанції виходив з того,  що Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису   відповідача, сторонами не було погоджено умови договору щодо нарахування та сплати відсотків.
Колегія суддів  не може повністю погодитись  з таким висновком суду, виходячи з наступного.
З матеріалів справи слідує, що  відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту, в якому  було узгоджено сторонами процентну ставку за користування кредитом в розмірі 43,2% ( процентна ставка  за межами пільгового періоду), процентну ставку, яка застосовується  при невиконанні  зобов`язання щодо  повернення кредиту 86,4 та 84% (а.с. 17-20). Дана обставина відповідачем не спростована.                                                                                                                                                                                                    
Крім того,  з матеріалів справи слідує, що відповідачем не оспорюється укладення кредитного договору,  отримання кредитних коштів, використання їх на власні потреби, тощо. В установленому Законом порядку вказаний кредитний договір не  визнаний недійсним. Сума заборгованості, заявлена Банком у позовній заяві, відповідачем  належними та допустимимим  доказами не спростована.
Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку, станом  на 13.04.2021 року відповідач має заборгованість 7729,04 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;                26232,47 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.                                                                                                                                             Також Банком  було заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості  за поточним тілом кредиту в сумі 102 536,14 грн. ,заборгованості за простроченим тілом кредиту  в сумі 73122,25 грн., які також підлягають стягнення з відповідача з огляду на  вище приведені обставини справи.
Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що сторонами не було погоджено умови договору щодо нарахування та сплати відсотків та про відсутність підстав  для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості  за поточним тілом кредиту, в зв`язку з чим рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з постановленням в нового рішення про задоволення позову .                                                                     
В іншій частині  рішення суду не оскаржувалось.  
В порядку ст. 141 ЦПК України підлягає достягненню  із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір  в сумі 874 грн. 30 коп.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
            Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, діючої в інтересах Акціонерного товариства  комерційний банк «ПриватБанк», - задовольнити.
Рішення  Деснянського районного суду м. Києва від 09 вересня  2021 року в частині відмови  в задоволенні позовних вимог  Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення  заборгованості  за поточним тілом кредиту, заборгованості  за нарахованими  відсотками, заборгованості  за простроченими відсотками  скасувати та постановити в  цій частині  нове рішення, яким позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» в цій частині - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ,  , проживаючого АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість  за поточним тілом кредиту в сумі 102 536 грн. 14 грн.,  заборгованість  за нарахованими  відсотками в сумі 7729,04 грн., заборгованість  за простроченими відсотками в сумі 26 232 грн. 47 коп., а всього  на загальну суму 136 497 грн. 65 коп. 
В іншій частині дане рішення суду  залишити без змін.
Достягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір  в сумі 874 грн. 30 коп.
            Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і  в касаційному порядку  оскарженню не підлягає.
 
Головуючий 
Судді: