П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/20218/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко А.В.   
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
29 вересня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства внутрішніх справ України та управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області (далі - відповідач 1, 2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач 23.11.2020 звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду  в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України та  управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо невиконання владних повноважень з розгляду заяви від 21.11.2019 та прийняття рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі  200 кратного прожиткового мінімуму,  встановленого законом для працездатних осіб на дату  встановлення 2 групи  відповідно до Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015;
- зобов`язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ   України в Житомирській області повторно надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи ОСОБА_1 для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення 2 групи інвалідності відповідно до Закону України "Про міліцію" і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду  від 31.03.2021 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття, у встановлений законодавством строк та у порядку, рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги  у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності.
Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням з 18.11.2019 другої групи інвалідності, у зв`язку з захворюванням, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та прийняти рішення відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.
В задоволенні позовних вимог, щодо зобов`язання відповідача повторно надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи ОСОБА_1 для призначення одноразової грошової допомоги та зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення в частині задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 передбачено, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак у даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що саме лише подання позивачем передбачених п. 7 Порядку № 850 документів, не свідчить про наявність в нього безумовного права на отримання одноразової грошової допомоги. У разі виявлення невідповідності таких документів встановленій формі, а  також суперечності чи неповноти наявної в них інформації щодо обставин отримання особою травми, каліцтва чи захворювання, ця обставина виключає можливість прийняття МВС України будь-якого з рішень, чи то про виплату одноразової грошової допомоги чи то про відмову у виплаті такої.
Так, при розгляді отриманих від позивача матеріалів, зауважено, що в наданих документах, які стосуються медичних питань, діагнози, зазначені в виписці з акту огляду МСЕК, не співпадають з діагнозами, зазначеними у свідоцтві про хворобу, що викликає сумніви щодо зв`язку захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою  суду від 30.06.2021 відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2021 справу призначено до апеляційного розгляду на 22.09.2021 в порядку письмового провадження.
Статтею 311 КАС України вказано, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, зокрема, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Оскільки рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
ОСОБА_1 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та відповідно до наказу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 24.06.2005 №105о/с був звільнений з органів внутрішніх справ.
Відповідно до свідоцтва про хворобу №349/103 від 27 липня 2005 року, виданого військово-лікарською комісією управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області за розпорядженням ВРП управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області здійснено медичний огляд ОСОБА_1 та зазначено, що частина захворювань, так, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Відповідачами не заперечується, що при первинному огляді медико-соціальною експертною комісією позивачу з 18.11.2019 встановлено ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №549400 від 20.11.2019 позивачу при первинному огляді встановлена ІІ група інвалідності з 18.11.2019, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Позивач звернувся до ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Ліквідаційною комісією управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області складено висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 401400 грн, який подано до Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України для затвердження разом із заявою позивача та пакетом документів, що сторонами не оспорюється.
Після неодноразового повернення Міністерством внутрішніх справ України  документів на доопрацювання,  листом від 18.08.2020 №643ж/29 управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області повідомило позивача, що Департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України розглянуто матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок №850).
Зазначено, що під час опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги Департаментом охорони здоров`я та реабілітації Міністерства внутрішніх справ України вказано на те, що в наданих документах, які стосуються медичних питань, діагнози, зазначені у виписці з акту огляду МСЕК, не співпадають з діагнозами, зазначеними у свідоцтві про хворобу, що викликає сумнів щодо зв`язку захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Також зазначено, що захворювання, які виникли після звільнення зі служби, не можуть бути пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Вказане унеможливлює прийняти рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком, тому матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги повертаються на доопрацювання.
Не погодившись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже апеляційний суд не надає правової оцінки постанові суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову за такими доводами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII (який набрав чинності 07.11.2015) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію" .
Відповідно до пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону №580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".
До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" 20.12.1990 № 565-ХІІ (далі – Закон № 565-ХІІ) та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі – Порядок № 850).
Відповідно до статті 23 Закону №565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога.
На виконання вказаної норми Закону №565-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 21.102015 №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.
Згідно пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Пунктом 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно п.4 Порядку №850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Пунктами 8 - 9 Порядку №850 встановлено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.
МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
Згідно пункту 14 Порядку №850 призначення та виплата грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:
- учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;
- учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);
- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.
З наведеного слідує, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак у даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.
Крім того, повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, Порядком №850 не передбачено, а тому дії Міністерства внутрішніх справ України про повернення документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечать зазначеним вище нормам.
Так, згідно матеріалів справи рішення щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до положень Порядку №850 Міністерством внутрішніх справ України не приймалось.
При цьому, не є рішенням в розумінні п. 9 Порядку № 850 лист від 18.08.2020 №643ж/29 управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області у якому повідомило позивача, що Департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України розглянуто матеріали щодо призначення йому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850, оскільки не містить підстав та мотивів відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.
Отже, формулювання причин відмови у листі не може розцінюватись як належний спосіб прийняття та обґрунтування рішень суб`єктом владних повноважень.
Таким чином, судом першої інстанції вірно вказано, що Міністерством внутрішніх справ України не прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги або відмову у виплаті, відповідно до п. 9 Порядку № 850.
Крім того, спосіб, у який МВС України розглянуло заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, Законом № 565-ХІІ та Порядком № 850 не передбачені.
Отже, Міністерство внутрішніх справ України, в порушення вимог п.9 Порядку №850, за результатами розгляду матеріалів про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням позивачу інвалідності другої групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, жодного рішення не прийняло, чим допустило протиправну бездіяльність.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2018  у справі №822/1579/17, від 23.06.2020 у справі №296/10884/16-а .
Також, у постанові від 19.02.2019 в справі №802/498/18-а Верховний Суд також дійшов висновку про те, що повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції не передбачено, а тому повернення документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить Порядку №850.
Крім того, Верховний Суд від 17.12.2018 у справі №509/4156/15-а, зазначив, що відсутність відповідного рішення в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу, тому на думку суду така відмова відповідача викладена у листі є протиправною, а не приймаючи рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги відповідач фактично вчинив протиправну бездіяльність, яка полягає у неприйнятті мотивованого рішення.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття, у встановлений законодавством строк та у порядку, рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги  у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності та зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням з 18.11.2019 другої групи інвалідності, у зв`язку з захворюванням, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та прийняти рішення відповідно до Порядку №850.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення заявлених позовних вимог.
Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені   ст. 325 КАС України   та оскарженню не підлягає.
Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.