ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

09 листопада 2021 року                                                 м. Чернівці
справа № 727/4707/21
провадження №22-ц/822/1048/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Височанської Н. К.
суддів: Кулянди М.І., Лисака І.Н. 
секретар Скрипка С.В. 
за участю: позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про порушення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо позачергового забезпечення житлом осіб з інвалідністю Великої Вітчизняної війни та членів сімей загиблих, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 вересня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Одовічен Я.В.,
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2021 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про порушення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо позачергового забезпечення житлом осіб з інвалідністю Великої Вітчизняної війни та членів сімей загиблих.
Позовна заява обґрунтована тим, що згідно рішення виконкому Чернівецької міської ради від 09 вересня 2008 року він перебуває на квартирному обліку при виконкомі, як член сім`ї загиблого ветерана Великої Вітчизняної війни для одержання житла в позачерговому порядку.
Згідно вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» житло йому повинно було бути надано протягом двох років з дати взяття на облік, тобто ще у 2010 році.
Проте, пройшло тринадцять років, а житло йому надано так і не було.
На даний час він проживає в кімнаті-студії, загальною площею 11,7 кв.м. без зручностей. Позивач хворіє на ішемічну хворобу серця, гіпертонічну хворобу, цукровий діабет, остеоартроз з ураженням колінних і гомілково-ступних суглобів, більше сорока років пропрацював в освітній сфері.
Зазначав, що службова недбалість посадових осіб Виконкому Чернівецької міської ради, через яку він не отримав житло у визначений законом двохрічний строк, грубо порушила його право на житло, гарантоване Конституцією України.
05 квітня 2021 року позивач був на особистому прийомі у міського голови ОСОБА_2 з приводу ненадання у позачерговому порядку житла інвалідам та членам сімей загиблих ветеранів, сподіваючись на те, що новообраний голова наведе порядок у місті, в тому числі в позачерговому наданні житла інвалідам та членам сімей загиблих ветеранів, про що він обіцяв зробити. Однак, 16 квітня 2021 року він отримав відповідь, що жилі приміщення надаються в порядку черговості і на 2021 рік в бюджеті м.Чернівці не передбачено коштів на будівництво та придбання житла.
Вказував на те, що згідно функціональних повноважень Чернівецького міського голови він несе персональну відповідальність за виконання покладених на підлеглих йому завдань і здійснення ними своїх функцій. Крім того, ОСОБА_2 є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням. Отже, якщо в бюджеті на 2021 рік не передбачено коштів на будівництво і придбання житла для інвалідів і членів сімей загиблих інвалідів, його вина присутня.
Пунктом 36 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень, Виконавчі комітети місцевих рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку визначають кількість новозбудованої і вивільнюваної жилої площі для надання жилих приміщень громадянам поза чергою, у першу чергу і в порядку загальної черги.
Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив вказати Чернівецькому міському голові ОСОБА_2 на його службову недбалість при вирішенні питання про позачергове надання житла людям з інвалідністю та членам сімей загиблих ветеранів Великої Вітчизняної війни, зобов`язати його усунути вказані недоліки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що  звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 визначив відповідачем виконавчий комітет Чернівецької міської ради, який наділений повноваженнями лише щодо ведення обліку черговиків на житло та розподілу житла між ними. Виконавчий комітет міської ради самостійно не будує житло, кошти на житло виділяються з бюджету.
Крім того, черга на отримання позивачем житла не настала, оскільки відповідно до наданої інформації він на даний час у списку значиться під № 28, а отже надання позивачу житлового приміщення раніше цих осіб призведе до порушення прав останніх.
При цьому дії виконавчого комітету Чернівецької міської ради з тих підстав, що позивачу невірно визначено номер черги він не оскаржував, а отже дії відповідача є правомірними.
Разом з тим, позивач просив вказати Чернівецькому міському голові на його службову недбалість у зв`язку з реалізацією інших повноважень, не пов`язаних з діяльністю виконавчого комітету Чернівецької міської ради. Натомість Чернівецька міська рада та Чернівецький міський голова Клічук Р.В. до участі у справі в якості співвідповідачів позивачем залучені не були.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників
На дане рішення  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неправильну оцінку обставин справи та доказам, які були предметом дослідження в судовому засіданні. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція апеляційного суду 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судом встановлено, що позивач  ОСОБА_1 має статус члена сім`ї загиблих ветеранів війни, що підтверджується копією посвідчення, виданого 27 вересня 2018 року Управлінням соціального захисту Першотравневого району Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради (а.с.4).
Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №702/19 від 09 вересня 2008 року ОСОБА_1 було взято на квартирний облік, як члена сім`ї загиблого ветерана війни, одинокого. На квартирному обліку вважати його одного (а.с.5-6).
Відповідно до довідки ТОВ «ТД Укрвторресурс» від 27 травня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у 1 кімнаті по АДРЕСА_1 , загальною площею 11,70 кв.м. (а.с.7).
З відповіді Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради від 27 січня 2021 року та 16 квітня 2021 року вбачається, що позивач перебуває на квартирному обліку у виконавчому комітеті міської ради, як член сім`ї загиблого ветерана війни з 09.09.2008 року за №28. Жилі приміщення надаються в порядку черговості. В 2021 році в бюджеті м.Чернівці не передбачено коштів на будівництво та придбання житла, тому виділити житло немає можливості (а.с.5, 6).

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права 
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 просив вказати Чернівецькому міському голові Клічуку Р.В. на його службову недбалість, при вирішенні питання про позачергове надання житла людям з інвалідністю та членам сімей загиблих ветеранів Великої Вітчизняної війни, та зобов`язати його усунути вказані недоліки, пред`явивши вказані вимоги до виконавчого комітету Чернівецької міської ради. 
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Позовом є вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.
Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.
Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.
Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не  інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в  межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.
Згідно частини першої-другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.
Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).
Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами (стаття 10 Закону).
Статтею 12 Закону визначено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.
Міський голова, відповідно до ч.4 ст.42 Закону, забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади, організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою.
Таким чином, Чернівецький міський голова наділений різними повноваженнями, що стосуються Чернівецької міської ради та виконавчого комітету Чернівецької міської ради, які є самостійними юридичними особами, з власними повноваженнями.
До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності (стаття 30 Закону).
Відповідно до ст.25 Закону, сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.
Є обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що єдиними повноваженнями, якими наділений виконавчий комітет Чернівецької міської ради у даному спорі - облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, розподіл та надання житла відповідно до законодавства.
З урахуванням зазначених норм процесуального права, суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, надавши належну оцінку заявленим позовним вимогам, складу учасників справи, обґрунтовано виходив з того, що позивач ОСОБА_1 вказуючи на службову недбалість міського голови Клічука Р.В., у зв`язку з реалізацією інших повноважень, не пов`язаних з діяльністю виконавчого комітету Чернівецької міської ради, до участі у справі в якості співвідповідачів не залучив ні Чернівецького міського голову ОСОБА_2 , ні Чернівецьку міську раду.
При цьому зазначаючи, що службова недбалість посадових осіб виконавчого комітету Чернівецької міської ради, через яку він не отримав житло у визначений законом двохрічний строк, яка грубо порушила його право на житло, гарантоване Конституцією України, жодних вимог щодо яких судом необхідно вирішити спір, до виконавчого комітету Чернівецької міської ради у прохальній частині позовної заяви не зазначив.
Застосовування судом ефективного способу захисту прав та інтересів особи, має здійснюватись через призму пропорційності цивільного судочинства, який спрямований на забезпечення розумного балансу приватних і публічних інтересів (ст. 11 ЦПК України ) та принципу диспозитивності, згідно з яким сторони в процесі вільно розпоряджаються своїми матеріальними і процесуальними правами (ст. 13 ЦПК України).
Таким чином, при прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватися у першу чергу основним завданням судочинства, яким є ефективний захист прав та інтересів особи. На цьому ж принципі базується і право суду застосувати на вимогу особи , яка звернулася до суду, спосіб захисту її права, який не передбачений законом або договором, якщо передбачені законом або договором способи не забезпечують ефективного захисту такого права (п. 4 ст. 175 ЦПК України).
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. 
Подібні правові висновки сформульовані, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18).
При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Звертаючись до суду із цим позовом, позивач не зазначив усіх відповідачів, прав та інтересів яких може стосуватись ухвалене судове рішення, а також обрав спосіб захисту, який у разі задоволення позову жодним чином не забезпечить йому поновлення порушеного права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 вересня 2021 року залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складений 12 листопада 2021 року.

Головуючий                                                Н.К. Височанська
Судді:                                                 М.І. Кулянда
І.Н. Лисак