ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021                                                                                               Справа №  904/421/21
м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),
суддів: Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.
секретар судового засідання Загреба В.С.
за участю представників:
від позивача: Дячкіна Т.О., довіреність №482 від 20.01.2021, адвокат
від відповідача: Серегіна С.В., довіреність №б/н від 15.06.2021, адвокат
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2021 у справі №904/421/21 (суддя Ліпинський О.В.; рішення ухвалене о 14:45 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 28.05.2021)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", м.Дніпро
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м.Дніпро 
про відшкодування збитків за пошкодження вагонів у розмірі 377040,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" про відшкодування збитків у сумі 377040,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на шляху прямування залізничними коліями зі станції відправлення до станції призначення в період знаходження вагонів позивача на відповідальності залізниці відбулося пошкодження вагонів, що підтверджується відповідними документами. Збитки завдані з вини відповідача (незабезпечення схоронності майна (вагонів) підлягають відшкодуванню позивачу.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2021 у справі №904/421/21 позов задоволено частково.
Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" збитки у розмірі 47136,00 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 707,04 грн.
В решті позовних вимог відмовлено.
Рішення мотивоване недоведеністю позивачем факту пошкодження вагонів №63680102, №64050214, №53187043, №53196119, №64050727 №54038328, №67075804, №63115653 саме під час перебування їх у володінні відповідача. Щодо вагонів №57602146, №63992770, то з відомостей внесених в графу 20 залізничних накладних №48325518, №37423423 судом встановлено, щовагони під час виявлення їх несправності зі складанням повідомлень форми ВУ-36М слідували з вантажем, а отже, під час їх прийняття залізницею до перевезення на станції відправлення, вагони перебували в технічно справному стані, що свідчить про пошкодження зазначених вагонів на  шляху прямування залізничними коліями загального користування, тобто, під час перебування у володінні відповідача. Враховуючи п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, судом здійснено розрахунок вартості ремонту за наданими позивачем калькуляціями та встановлено фактичну вартість ремонту вагонів №48325518, №37423423.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач (ТОВ "Металургтранс") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2021 у справі №904/421/21 в частині відмови позовних вимог скасувати і в цій частині поставити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Позивач не згоден з позицією суду в частині відмови позовних вимог та вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права.
В спростування висновку суду про відсутність доказів щодо стану вагонів до прийняття їх залізницею для пересилання в ремонт, позивач зазначає, що прийняття відповідачем до перевезення спірних вагонів свідчить про те, що вагони перебували у технічно справному стані на станції відправлення і були пошкоджені саме під час прямування на коліях загального призначення. На підтвердження цього відповідачем разом з відповіддю на відзив було надано клопотання про долучення залізничних накладних, які підтверджують перевезення вагонів на коліях загального користування, які залишені судом поза увагою.
Скаржник посилається на норми п. 8 Статуту залізниць України, п. 3.4., п. 4.1. Правил експлуатації власних вантажних вагоні, п. 6.2.1., п. 6.2.7. Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України та стверджує, що прийняття відповідачем до перевезення спірних вагонів свідчить про те, що вагони перебували у технічно справному стані. Відсутність головної та/або магістральної частини повітророзподільника, стоянкового гальма є саме пошкодженням вагону, а їх несправність є забороною для поставлення такого вагону в склад потягу.
Скаржник вказує, що суд, стягуючи збитки за ремонт вагонів №57602146, №63992770 у розмірі 47136,00 грн. з ПДВ, виходив з того, що це розмір фактичних затрат. Однак вказане не відповідає фактичним обставинам та спростовується матеріалами справи. Вартість послуг з організації ремонту вагонів згідно акту №13 від 01.06.2020 до договору №49у від 27.06.2019 становить: вагон №57602146 - 33000,00 грн. з ПДВ; вагон №63992770 - 43800,00 грн. з ПДВ. Всього 76800,00грн. Скаржник звертає увагу на те, що договір №49у від 27.06.2019 укладено на організацію ремонту, а не проведення ремонтних робіт. Організація ремонту не є тотожним поняттю виконання ремонту, але, в той же час, зазначає, що організація ремонту є більш загальним поняттям та може включати в себе виконання ремонту, тому в даному випадку надання послуг з організації ремонту залізничних вагонів відповідно до договору №49у від 27.06.2019 є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України та входить до складу збитків, відповідно до ст. 225 ГК України.

Узагальнені доводи та заперечення на апеляційну скаргу

Відповідач (АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця") у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами позивача.
Відповідач вважає, що накладні, на які посилається позивач підтверджують лише факт того, що за зазначеними накладними раніше здійснювалось перевезення зазначених вагонів, проте під час саме цих перевезень пошкоджень вагонів виявлено не було.
Враховуючи той факт, що прийняття вагонів для пересилання в ремонт, відбулось через певний проміжок часу після видачі їх вантажоодержувачу, коли залізниця не відповідає за їх збереження, то тезис позивача про те, що "належний технічний стан вагонів до прийняття їх залізницею підтверджується фактом прийняття їх залізницею в останнє перевезення, яке мало місце до направлення вагонів в ремонт" не відповідає дійсності.
Стосовно розрахунку збитків за розукомплектування вагонів №57602146 і №63992770, відповідач вказує, що договір №49у від 27.06.2019 укладено позивачем на організацію ремонту, а не проведення ремонтних робіт, доказів здійснення ремонту за вказаним договором та встановлення на вагонах авторежиму матеріали справи не містять. Позивач не довів реальної необхідності звертатися до іншої особи за послугами з організації ремонту, оскільки вказаний ремонт за твердженням позивача, здійснили спеціалізовані підприємства самої залізниці, тому позивачем було безпідставно включено до суми збитків вартість організації ремонту та вартість нового обладнання, без врахування зносу, оскільки не доведено, що залізницею були втрачені нові авторежими, а не допущено їх пошкодження (несправність).

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П.  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2021 у справі №904/421/21; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 21.07.2021 о 11:00 год.
За розпорядженням керівника апарату суду від 20.07.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Орєшкіної Е.В. та враховуючи звільнення судді Широбокової Л.П. у відставку, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №904/421/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді -  Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.07.2021 визначеним складом суду прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2021 у справі №904/421/21 до свого провадження.
У зв`язку з явкою в судове засідання 21.07.2021 від відповідача неповноважного представника, ухвалою суду відкладено апеляційний розгляд справи на 20.09.2021 о 12:30 год.
За розпорядженням керівника апарату суду від 20.09.2021, у зв`язку із звільненням у відставку судді Кузнецової І.Л., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №904/421/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду визначеною колегією суддів від 20.09.2021 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2021 у справі №904/421/21 до свого провадження.
У судовому засіданні 20.09.2021 оголошувалась перерва до 02.11.2021 о 16:30 год.
За результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 02.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, які приймали участь у судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини

На підставі договору оренди залізничного рухомого складу №012 від 06.02.2019, укладеного з ТОВ "ІЗІ ВЕЙ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" є орендарем вагонів: №64050727, №64050214, які передані в його користування за актом №1 прийому-передачі від 06.02.2019 і вагону №63992770, який передано в його користування за актом №3 прийому-передачі від 06.02.2019.
На підставі договору оренди вагонів №07/ПВ-2019 від 24.05.2019 укладеного з ПрАТ "ТРАНСФОРВАРДІНГ ЛІМІТЕД АГ", ТОВ "Металургтранс" є орендарем вагону: №63680102, який передано в його користування за актом прийому-передачі №24 від 25.06.2019.
За умовами договору оренди №69А/19 від 19.09.2019, укладеного з ТОВ "БГС РЕЙЛ", ТОВ "Металургтранс" є орендарем вагону №63115653, який передано в його користування за актом прийому-передачі №64 від 07.04.2020.
ТОВ "Металургтранс" є лізингоодержувачем вагону: №54038328 на підставі договору лізингу №110525-01/ФЛ-Ю-В від 25.05.2011, укладеного з ТОВ "СБЕРБАНК ЛІЗИНК УКРАЇНА". Вагон передано в користування за актом прийому-передачі №1 від 25.06.2019.
На підставі договору оренди №63А від 24.06.2011, укладеного з ТОВ "ТрансГрупп" і додаткової угоди №68 від 13.08.18 до нього, ТОВ "Металургтранс" є орендарем вагону: №57602146, який передано в його користування за актом №37 прийому-передачі вагонів в оренду від 19.09.2012.
ТОВ "Металургтранс" є орендарем вагонів №53187043, №53196119 на підставі договору оренди №02А/20 від 01.01.2020 укладеного з ТОВ "ОСТ-ВЕСТ ЛОГІСТІК УКРАЇНА" і , які передані в користування орендарю за актом №1 прийому - передачі від 01.01.2020.
Крім того, на підставі договору піднайму №03А/20 від 01.01.2020 укладеного з ТОВ "УКРМЕТАЛУРГТРАНС", ТОВ "Металургтранс" є піднаймачем вагону №67075804, який передано в його користування за актом прийому-передачі від 01.01.2020.
09.11.2015 між ТОВ "Металургтранс" (Замовник) і АТ "Укрзалізниця" (Виконавець) укладено договір про надання послуг власнику, орендатору або оператору щодо організації курсування власних вантажних вагонів на коліях загального користування №ПР/М-15103/НЮі, який регулює взаємовідносини сторін, пов`язані з організацією курсування власних вантажних вагонів на коліях загального користування та наданням послуг, пов`язаних із цими перевезеннями.
Сторони визначили, що керуються цим договором, законами України, Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом України, Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення, Правилами експлуатації власних вантажних вагонів, іншими нормативними документами (пункт 1.2. договору).
Пунктом 1.3. договору встановлено, що дані про власні вантажні вагони повинні бути внесені до Автоматичного банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ) з ознакою власника (при необхідності орендаря), а оператора - в базу даних "Вантажні вагони компаній-операторів" (База операторів).
Замовник зобов`язався, зокрема, відповідно до підпунктів 2.1.4., 2.1.8. пункту 2.1. договору: на виконання погоджених вантажовідправниками обсягів перевезень вантажів у вагонах замовника забезпечувати його подачу під навантаження в межах заявлених обсягів; використовувати власні вагони для перевезення вантажів відповідно до їх конструкції і спеціалізації.
Підпунктом 2.2.5. пункту 2.2. договору, Виконавець зобов`язався повідомляти Замовника про випадки несправності вагонів, що виникають під час руху для вирішення питання ремонту таких вагонів (при відсутності договору на гарантоване обслуговування власних вантажних вагонів із залізницею).
Сторони погодили у підпункті 3.1.2. пункту 3.1. договору, що Замовник має право самостійно вирішувати питання щодо технічного обслуговування власних вагонів, які знаходяться на коліях загального користування.
Згідно з пунктом 9.1. договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016 включно. Сторони можуть домовитися про внесення змін до договору, шляхом підписання Додаткового договору, який має бути виконаний у письмовій формі та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками.
Додатковою угодою №5 від 05.12.2019 до договору перше речення пункту 9.1. договору сторони виклали у наступній редакції: "Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 включно".
27.06.2019 між ТОВ "Металургтранс" (Замовник) і ТОВ "Ремвагонторг" (Виконавець) укладено договір про надання послуг з організації ремонту залізничних вагонів №49у, за умовами якого Виконавець надає Замовнику комплексу послугу з організації ремонту залізничних вагонів Замовника розобладнаних запасними частинами/деталями/вузлами в наслідок розкрадання та вчинення протиправних дій третіми особами:
забракованих вагоноремонтними підприємствами АТ "Укрзалізниця" через їх розобладнання запасними частинами/деталями/вузлами вагона під час перевезення на шляху прямування;
виявленій необхідності доукомлектації запасними частинами/деталями/вузлами в ході проведення ремонтів вагонів або під час відстою вагонів на коліях АТ "Укрзалізниця".
У 2020 АТ "Українська залізниця" за залізничними накладними здійснювала перевезення орендованих ТОВ "Металургтранс" порожніх залізничних вагонів: №63680102, №67075804, №57602146, №63115653, №64050214, №63992770, №53187043, №53196119, №64050727, №54038328 під завантаження до пункту призначення.
На станції призначення при огляді вагонів було встановлено пошкодження вагонів, про що були складені акти загальної форми ГУ-23 і повідомлення про ремонт форми ВУ-23М. Вагони були відчеплені із зазначенням причини відчеплення - розукомплектація деталей, відсутність авторежиму, ручного автогальмового обладнання та інше.
У зв`язку з пошкодженням вагонів ТОВ "Металургтранс" передав структурному підрозділу експлуатаційного вагонного депо регіональної філії АТ "Укрзалізниця" аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони.
Відповідно до повідомлень форми ВУ-36М №7326 від 12.05.2020, №6866 від 15.05.2020, №7249 від 12.04.2020, №6910 від 21.05.2020, №7247 від 11.04.2020, №7217 від 01.04.2020, №7326 від 12.05.2020, №7316 від 08.05.2020, №7217 від 01.04.2020, №7326 від 12.05.2020 та повідомлення форми ВУ-23М №9971 від 07.03.2020, №366 від 24.04.2020, №308 від 04.04.2020, №0633 від 16.05.2020, №309 від 04.04.2020, №9995 від 27.01.2020, №507 від 20.04.2020, №414 від 12.04.2020, №9592 від 09.02.2020, №534 від 22.04.2020 вагони №63680102, №67075804, №57602146, №63115653, №64050214, №63992770, №53187043, №53196119, №64050727, №54038328 прийнято структурним підрозділом експлуатаційного вагонного депо регіональної філії АТ "Українська залізниця" для проведення ремонту та технічного огляду.
Роботи з ремонту вагонів на замовлення ТОВ "Металургтранс" проводились Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремвагонторг", що підтверджується актами наданих послуг №13 від 01.06.2020 і №14 від 01.07.2020.
В пункті 3 актів вказано, що претензій по кількості та якості наданих виконавцем послуг замовник не має. Загальна вартість ремонту відповідно до розрахунків загальної вартості наданих послуг (Додатки до актів), листів ТОВ "Ремвагонторг" про калькуляцію вартості ремонту вагонів від 16.03.2021 склала 377040,00 грн. з ПДВ.
Оплата ТОВ "Металургтранс" вартості ремонту вагонів підтверджується копіями платіжних доручень: №ТЗW0001950 від 22.09.2020, №ТЗW0001686 від 31.08.2020, №ТЗW0001761 від 07.09.2020, №ТЗW0001144 від 13.07.2020, №МТЗW000145 від 07.08.2020, №ТЗW0001123 від 10.07.2020, №ТЗW0001841 від 14.09.2020, №ТЗW0001882 від 17.09.2020, №ТЗW0001949 від 22.09.2020, №78118 від 30.07.2020, №78117 від 30.07.2020.
Оскільки, за час коли вагони знаходились на шляху прямування залізничними коліями загального користування та перебували у володінні залізниці, внаслідок незабезпечення ним схоронності (збереження) майна (вагонів) при перевезенні залізничним транспортом, ТОВ "Металургтранс" було завдано збитків, залізниця зобов`язана їх відшкодувати.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

За приписами частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини перша, третя статті 909 Цивільного кодексу України).
Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності залізничного транспорту загального користування, його роль в економіці і соціальній сфері України, регламентує його відносини з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, іншими видами транспорту, пасажирами, відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу, визначені Законом України "Про залізничний транспорт".
Частиною першою статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 за №457 затверджено Статут залізниць України, який за пунктом 2 визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.
Статутом залізниць України регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.
Статтею 6 Статуту залізниць України передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою договору на перевезення вантажу, який укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.
За статтею 8 Статуту залізниць України перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.
Пунктом 3.4. Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України №17 від 29.01.2015 встановлено, що власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.
Відповідно до пункту 4.1. Правил експлуатації власних вантажних вагонів випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).
Інформація про технічний стан власних вантажних вагонів відображається в акті огляду технічного стану вантажних вагонів (додаток 2), який складається працівником вагонного господарства на станції, підприємстві, у депо, де дислоковані вагони. При складанні акта на території України він заповнюється українською мовою, у залізничних адміністраціях інших країн - російською мовою. Число, місяць, рік та місце огляду вагона повинні відповідати фактичній даті та місцю дислокації вагона. Акт не повинен мати будь-яких виправлень і є дійсним протягом двох місяців з дня його складання.
Позивачем на підтвердження перебування вагонів в технічно справному стані на станції відправлення відповідних актів огляду технічного стану вантажних вагонів не надано. Крім того, як правильно зауважив суд першої інстанції, залізниця може прийняти до перевезення не лише технічно справні вагони, а й вагони для відправлення в ремонт.
З графи 20 залізничних накладних: №46185252 (вагон №63680102), №47092085 (вагон №64050214), №47554332 (вагон №53187043), №47338447 (вагон №53196119),№45190543 (вагон №64050727), №47609334 (вагон №54038328), №47568514 (вагон №67075804) і №45237336 (вагон №63115653) вбачається, що вказані вагони направлялись в ремонт. Отже, на час прийняття вказаних вагонів до перевезення залізницею вони вже знаходились у технічно несправному стані.
Інша ситуація склалась з вагонами №57602146 і №63992770.
Вагон №57602146 за залізничною накладною №48325518 29.03.2020 було прийнято до перевезення залізницею зі станції відправлення Велико-Анатоль Донецької залізниці до станції призначення Кривий Ріг-Головний (вантажовідправник ПрАТ "Новотроїцьке рудоуправління", вантажоодержувач ПАТ "Арселорміттал Кривий Ріг"). В графі 20 вказано про перевезення вантажу - флюсів навалом. "Вантаж розміщено й закріплено згідно з п. 3 гл.14 Додатка 3 до СМГС. Відповідальний за розміщення та кріплення вантажу приемосдатчик Гаевая И.".
Вагон №63992770 за залізничною накладною №37423423 26.12.2019 було прийнято до перевезення залізницею зі станції відправлення Скалат до станції Кривий Ріг-Головний (вантажовідправник ТОВ ВК "Гірничодобувна промисловість", вантажоодержувач ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"). В графі 20 вказано про перевезення вантажу - вапняк для флюсування,фракція 20*50 мм навалом. "Вантаж розміщено й закріплено згідно з п. 3 гл. 14 Додатка 3 до СМГС. Відповідальний за розміщення та кріплення вантажу майстер Хомяк В.Т.".
В цьому випадку колегія суддів враховує вищенаведені норми пунктів 3.4., 4.1. Правил експлуатації власних вантажних вагонів та виходить з вимог статті 31 Статуту залізниць України, за якою  залізниця зобов`язана подавати під завантаження  справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери. Придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження.
Обставини прийняття відповідачем до перевезення вагонів №57602146 і №63992770 свідчать про те, що вказані вагони перебували у технічно справному стані на станції відправлення і були пошкоджені під час прямування на коліях загального призначення, що було виявлено лише по їх прибуттю до станції призначення.
Відповідно до пункту 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 28.09.2004 №856, порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких в графі 20 "Найменування вантажу" вказується "Власний вагон (найменування власника) направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)".
Верховний Суд у постанові від 20.02.2020 у справі №910/313/19 вказав, що порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", і ними залізниця не має права розпоряджатися на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілісності та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.
Відповідно до пунктів 6.2.1., 6.2.7. Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затверджена наказом Укрзалізниці №264-Ц від 28.10.1997 (зі змінами та доповненнями) при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, замінити справними. Забороняється ставити в склад поїзда вагони, гальмівне обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПГ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.
Пунктами 20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.
За пунктом 4.6. Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених, наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.
Підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України (частина перша статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт").
Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.
Статтею 110 Статуту залізниць України на залізницю покладено відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.
Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.
За правилами пункту 2 Правил складання актів (стаття 129 Статуту) комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин:
невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах;
у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;
псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;
повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.
Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.
За змістом вказаної норми комерційні акти складаються саме для засвідчення обставин пошкодження саме вантажу, розміщеного всередині вагону. Відповідно до пункту 1 Правил складання актів (стаття 129 Статуту) факт пошкодження рухомого складу (вагонів, контейнерів тощо) фіксується шляхом оформлення працівниками залізниці акта про пошкодження вагона (контейнера) форми ВУ-25М.
Матеріали справи не містять актів про пошкодження вагонів, в той же час матеріали справи містять інші докази, які в сукупності підтверджують факт пошкодження вагонів і здійснення ремонту: повідомлення про ремонт або технічне обслуговування вагона форми ВУ-23М, акт наданих послуг №13 від 01.06.2020 з розрахунком загальної вартості наданих послуг, дефектні відомості форми ВУ-22, калькуляції вартості ремонту вагонів. Не заперечує самого факту пошкодження вагонів і відповідач.
Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків (пункт 4 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.
За пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди (стаття 124 Статуту залізниць України).
Загальні підстави та порядок відшкодування збитків визначені статтею 224 Господарського кодексу України, якою передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки, суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
За статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Аналогічні норми містить стаття 22 Цивільного кодексу України, за якою особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).
За змістом статей 614, 623 Цивільного кодексу України на кредитора покладений обов`язок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобов`язання, прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язанням і завданими збитками і їх розмір, а на боржника покладено обов`язок доведення відсутності вини.
Разом з тим системний аналіз наведених норм цивільного законодавства свідчить, що для застосування такої міри відповідальності як відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою кредитора, вина заподіювача.
Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.
Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв`язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.
За приписами частин першої, другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За змістом пункту 22 Правил користування вагонами і контейнерами сума збитків за пошкодження вагона складається з:
- витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України №551 від 15.11.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.1999 за №828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;
- вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;
- витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;
- плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.
Пунктом "в" статті 114 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.
Згідно з пунктом 2 статті 126 Статуту залізниць України за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.
За розрахунком позивача збитки, понесені у зв`язку з ремонтом вагону №57602146, склали 33000,00 грн. з ПДВ (27500,00 грн. без ПДВ), у зв`язку з ремонтом вагону №63992770 склали 43800,00 грн. з ПДВ (36500,00 грн. без ПДВ).
До суми вартості наданих послуг з ремонту вагону №57602146 включені відповідно до Додатку №1 до акту №13 від 01.06.2020 до договору про надання послуг з організації ремонту залізничних вагонів №49у від 27.06.2019:
- вартість організації ремонту - 19300,00 грн.;
- авторежим вантажний - 8200,00 грн.
Відповідно до дефектної відомості форми ВУ-22від 12.04.2020 були проведені ремонтні роботи в таких групах: металеві частини кузова та рами вагона, зварювальні роботи, гальмівне обладнання.
До суми вартості наданих послуг з ремонту вагону №63992770  включені відповідно до Додатку №1 до акту №13 від 01.06.2020 до договору про надання послуг з організації ремонту залізничних вагонів №49у від 27.06.2019:
- вартість організації ремонту - 19300,00 грн.;
- головна частина повітрярозподільника - 9000,00 грн.;
- авторежим вантажний - 8200,00 грн.
Відповідно до дефектної відомості форми ВУ-22 від 01.04.2020 були проведені ремонтні роботи в таких групах: металеві частини кузова та рами вагона, зварювальні роботи, гальмівне обладнання.
З наданих ТОВ "Ремвагонторг" калькуляцій вартості ремонту вагонів вбачається, що до вартості послуг по організації виконання поточного ремонту вагонів виконавцем були включені наступні послуги:
- виїзд до місця виявлення розукомплектування вагона, організація комісійного огляду;
- огляд комплектності, технічного стану і відповідності комплектації візків вагона;
- огляд, замір параметрів, перевірка відповідності, комплектації колісних пар вагона;
- огляд, замір параметрів, перевірка технічного стану автозапчастин приладів;
- зовнішній огляд кузова, дверей, підніжок, перевірка технічного стану розвантажувальних люків і пристроїв;
- подача/прибирання вагонів зі станції, маневрова робота;
- доставка гальмівних приладів в депо;
- відповідальне зберігання гальмівних приладів;
- організація отримання підтвердження факту виготовлення приладів від підприємства – виробника;
- доставка приладів в/ з АКП для повірки;
- повірка гальмівних приладів;
- установка гальмівних приладів на вагон;
- установка антивандальної модернізації (з вартістю комплекту: болти М12х35, М12 антивандальні, гайки);
- регулювання гальмівної важільної передачі;
- повне випробування автогальмівного обладнання;
- організація оформлення комплекту документів по ремонту.
Колегія суддів при перевірці і визначенні фактичного розміру збитків  виходить із того, що договір №49у від 27.06.2019 між ТОВ "Металургтранс" і ТОВ "Ремвагонторг" укладено на організацію ремонту, а не проведення ремонтних робіт, доказів здійснення ремонту за вказаним договором та встановлення на вагонах авторежиму позивачем не надано, а також ТОВ "Ремвагонторг" ремонт пошкоджених вагонів не здійснював.
В той же час, суд першої інстанції правильно відокремив з калькуляцій вартості ремонту вагонів ті послуги, які відповідно до пункту 22 Правил користування вагонами і контейнерами можливо віднести до витрат, що становлять вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин.
До суми збитків за пошкодження вагонів судом першої інстанції правильно віднесені витрати з:
- установки гальмівних приладів;
- установки антивандальної модернізації (з вартістю комплекту: болти М12х35, М12 антивандальні, гайки);
- регулювання гальмівної важільної передачі; повного випробування авто гальмівного обладнання, тобто витрати, які безпосередньо стосуються ремонту пошкоджених вагонів;
- повного випробування авто гальмівного обладнання, тобто витрати, які безпосередньо стосуються ремонту пошкоджених вагонів.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку щодо дійсного розміру збитків за пошкодження вагонів, який склав:
- 16824,00 грн. з ПДВ по вагону №57602146, до яких включені вартість запчастин і самого ремонту;
- 30312,00 грн. з ПДВ по вагону №63992770, до яких включені вартість запчастин і самого ремонту.
Загальна сума збитків за пошкодження вагонів - 47136,00 грн. з ПДВ.
Врахувавши принцип диспозитивності та змагальності, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого і правильного висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача підлягають задоволенню частково.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 8483,40грн. на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2021 у справі №904/421/21 - залишити без змін.
Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 03.11.2021.

Головуючий суддя                                                                                          І.М. Подобєд

Суддя                                                                                                              І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                                              Е.В. Орєшкіна