Справа № 454/57/21                                Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я. 
Провадження № 22-ц/811/2329/21                Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді:  Мікуш Ю.Р.
суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.
секретар :Савчук Г.В.
з участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу №№ 454/57/21                                  за апеляційною скаргою  представника ОСОБА_1 - адвоката Левицької Оксани Ігорівни на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 15 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та кошти на утримання дружини,-

В С Т А Н О В И В :

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів на дитину та кошти на утримання дружини та просить стягувати щомісячно з відповідача на свою користь аліменти на малолітню дочку в розмірі 4000грн.  щомісячно та кошти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 2000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та в них є спільна малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дочка перебуває на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги дитині. Останній офіційно працює та його середньомісячна заробітна плата становить 18000грн., а тому 4000грн. є справедливим розміром аліментів. Також, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги їй, чим порушує її право на таке утримання.
       Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 15 червня 2021 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 (дві тисячі)грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 11.01.2021р. і до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання (аліменти) в розмірі 1000 (однієї тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 11.01.2021р. року і до досягнення дитиною - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.
Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн. судового збору. 
       Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 - адвокат Левицька Оксана Ігорівна. 
В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним , таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що аліменти у розмірі 2000,00 ( дві тисячі гривень) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та 1000 гривень на утримання дружини – недостатньо щоб забезпечити дитину всім необхідним по її віку. Вказує на те, що ОСОБА_1 не працює, не має заробітків, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку, отримує лише допомогу якої не достатньо для утримання дитини. Змушена орендувати житло для проживання з малолітньою дитиною. Відповідач в свою чергу отримує стабільну зарплату, весь свій заробіток витрачає на особисті потреби, жодної іншої матеріальної допомоги відповідач не надає. Не купує дитині одяг по віку, ліки у разі потреби, харчування. Оскільки дитина знаходиться на штучному вигодовуванні, позивач на дитяче харчування, що є невід`ємною частиною збалансованого раціону дитини витрачає 5000 тисяч гривень в місяць. Просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі про що свідчить свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 видане Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Львівській області(а.с.7).
Від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження дитини серія НОМЕР_2 видане Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Львівській області(а.с.3)
Згідно довідки про доходи відповідача останній працює у ТзОВ «Мебі-Сервіс», займає посаду верстатника деревообробних верстатів, загальна сума доходу за період з вересня 2020 року по лютий 2021 року становить 43483.15 грн.
Стягуючи аліменти на дружину, суд зазначив, що позивач має право на утримання на підставі ст.84 СК України та з врахуванням того, що відповідач працевлаштований та має стабільний дохід, суд визначив розмір аліментів в сумі 1000грн. 
Визначаючи розмір аліментів на дитину, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено, що відповідач отримує доходи з інших джерел, крім ТзОВ» Меблі-Сервіс» та має змогу оплачувати аліменти в розмірі 4000 грн., а тому суд першої інстанції зробив передчасний висновок , що аліменти в сумі 2000 грн. буде достатнім для забезпечення першочергових потреб спільної неповнолітньої дитини.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вказаний розмір аліментів узгоджується із положеннями ч.2 ст.182 СК України, за якою мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке:
Статтею 51 Конституції України та статтею180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. 
Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи.
Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити їх розмір у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище сторін, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей та утриманні, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.
Докази того, що відповідач має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків відсутні.
       З урахуванням принципу справедливості та верховенства права, колегія суддів вважає, що не зовсім вірним є визначення розміру аліментів у мінімальних розмірах. Тому визначений судом першої інстанції розмір аліментів належить збільшити.
З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дитину в розмірі по 3000 грн. щомісячно, що відповідає можливостям батька, який є працездатною особою.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині збільшення розміру аліментів на утримання дружини, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, та вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо розміру аліментів.
З пояснень позивача ОСОБА_1 судом встановлено, що 25 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 перервала відпустку по догляду за дитиною та приступила до роботи, а тому рішення в частині стягнення аліментів на дружину підлягає зміні. 
Відповідно до ч.1 п.п.3,4 ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст. ст.374 ч.1п.2, 376 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - адвоката Левицької Оксани Ігорівни задовольнити частково.
Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 15 червня 2021 року змінити.
Визначити суму стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 
Викласти абзац 3 резолютивної частини рішення у такій редакції:
«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , кошти на її утримання в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.. щомісячно, починаючи з 11.01.2021 року до 24.08.2021 року включно».
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 17 грудня 2021 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді:                                 Т.І.Приколота

                                                                        Р.В.Савуляк