ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року 

м. Київ
справа №348/1366/17
адміністративне провадження № К/9901/27344/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 (колегія у складі суддів Качмара В.Я., Гінди О.М., Ніколіна В.В.)
у справі №348/1366/17
за позовом  ОСОБА_1 
до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          10.07.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в якому просила:
-          визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні їй в пільговому обчисленні трудового стажу за період роботи з 22.11.2003 по 13.07.2012 та з 27.07.2012 по 19.01.2014, як трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік і шість місяців; 
-           зобов`язати відповідача здійснити з 10.09.2014 зарахування трудового стажу в пільговому обчисленні за переліченні вище періоди роботи;
-          визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу при обчисленні заробітної плати сум районного коефіцієнта та північної надбавки;
-          зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 10.09.2014, з урахуванням розміру сум районного коефіцієнта та північної надбавки згідно архівної довідки про заробітну плату від 21.09.2016 №1204-02/5497, виплатити недоотриманні суми та виплачувати в подальшому на постійній основі.
2.          Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2017 позов задоволено частково:
-          визнано неправомірними дії Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 в пільговому обчисленні трудового стажу за період роботи з 22.11.2003 по 13.07.2012 та з 27.07.2012 по 19.01.2014 як трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців;
-          зобов`язано Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_1 зарахування трудового стажу в пільговому обчисленні за період роботи з 22.11.2003 по 13.07.2012 та з 27.07.2012 по 19.01.2014 як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців;
-           визнано неправомірними дії Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 при обчисленні заробітної плати сум районного коефіцієнту та північної надбавки;
-          зобов`язано Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 10.01.2017, з врахуванням сум районного коефіцієнту та північної надбавки, згідно довідки про заробітну плату №1204-02/5497 від 21.09.2016, виплатити ОСОБА_1 недоплачені суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому, згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.
3.          Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018, постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2017 скасовано та прийнято нову про відмову у задоволенні позовних вимог.
4.          22.02.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача на рішення суду апеляційної інстанції. У касаційній скарзі позивач просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.
5.          Ухвалою Верховного Суду від 07.03.2018 відкрито касаційне провадження у справі. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку у Надвірнянському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком.
7.          У період з 22.11.2003 по 13.07.2012 та з 27.07.2012 по 19.01.2014 позивачка працювала в районі Крайньої Півночі Ямало-Ненецького автономного округу в Закритому акціонерному товаристві «Полярна геофізична експедиція». Згідно трудових договорів від 22.11.2003, 27.07.2012 №№434, 032-И/12 та додаткових до них трудових угод позивач у зазначений час працювала кухарем 4 розряду, прибиральником виробничих і складських приміщень. Робота відповідно до договорів проводилась вахтовим методом із підсумковим річним урахуванням робочого часу.
8.          10.05.2017 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням Довідки. Крім зазначеної довідки у справі також є довідки від 17.01.2014, 30.01.2014 №78-11, № 226-11, що підтверджують факт роботи позивача у спірні періоди на ЗАТ та отримання нею північної надбавки у розмірі 80%.
9.          16.05.2017 відповідач повідомив, що перерахунок заробітної плати зробити неможливо, оскільки в пенсійній справі за період роботи ОСОБА_2 в ЗАТ вже є довідки про заробітну плату, згідно яких їй призначено пенсію. Тому підстав для повторного перерахунку пенсії немає.
10.          Розцінюючи такі дії відповідача як відмову у зарахуванні трудового стажу у пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців і проведенні перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликалася на те, що оскільки вона у період з 22.11.2003 по 13.07.2012 та з 27.07.2012 по 19.01.2014 працювала в ЗАТ «Полярна геофізична експедиція», то зазначений трудовий стаж повинен бути їй зарахований як трудовий стаж, вироблений в районі Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тобто один рік роботи має бути зарахований як один рік шість місяців, з врахуванням розміру заробітної плати із включенням сум районного коефіцієнта та північної надбавки.
12.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність дій.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13.          Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на пільгове обчислення стажу в півтора кратному розмірі за період її роботи з 22.11.2003 по 13.07.2012 та з 27.07.2012 по 19.01.2014, оскільки вона, працюючи в районі Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, користувалася пільгами, передбаченими Указом від 10.02.1960.
14.          Також, за висновком суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 працювала в районах Крайньої Півночі та місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі та подала відповідачу архівні довідки про заробітну плату від 21.09.2016 № 1204-02/5497, №1204-02/5497/1, з посиланням на первинні документи, особові рахунки по заробітній платі, довідку від 17.01.2014 року за №78-11, довідку, яка уточнює особливий характер роботи чи умови праці, які необхідні для призначення трудової пенсії по віку та підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі від 30.01.2014 за №226-11 та інші документи які свідчать про те, що дані довідки є достовірними, відповідно на неї поширюється дія Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, і вона має право на врахування районного коефіцієнту та північної надбавки при обчисленні пенсії за весь періоди роботи у даній місцевості.
15.          Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що майже весь період трудової діяльності позивача в районі Крайньої Півночі (22.11.2003 по 13.07.2012 та з 27.07.2012 по 19.01.2014) набуто нею після набрання чинності Законом №1058-IV, яким не передбачено пільгове обчислення такого стажу. Тому висновки суду першої інстанції щодо зарахування ОСОБА_1 в пільговому обчисленні трудового стажу за один рік роботи як один рік і шість місяців є помилковими.
Із набранням чинності з 01.01.1992 Законом України «Про пенсійне забезпечення», районного коефіцієнту та північної надбавки під час обчислення стажу роботи та середньомісячного заробітку не передбачено, як в подальшому не було передбачено і Законом №1058-IV.
Тобто, Законом №1480-I було передбачено, що з 01.01.1992 в разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі обчислення заробітної плати, із якої призначаються пенсії, проводиться за виключенням районного коефіцієнту та північної надбавки.
Обчислення розміру пенсії із заробітної плати з урахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки проводилось за періоди роботи до 01.01.1992.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії із врахування стажу її роботи в районі Крайньої Півночі у пільговому обчисленні, а також районного коефіцієнту та північної надбавки, які та отримувала в період з 27.07.2012 по 19.01.2014 задоволенню не підлягають.
16.          Також, за висновком суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції не врахував, що абзацом 1 п.5.9 «Основних положень про вахтовий метод організації робіт», затверджених постановою Державного комітету СРСР з праці і соціальних питань, Секретаріату ВЦРПС та Міністерства охорони здоров`я СРСР від 31.12.1987 №794/33-82 встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу, з урахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу-2.
Таким чином, пільги, передбачені ст.5 Указу, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17.          У касаційній скарзі позивач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права.
18.          Скаржник зазначає, що згідно із ст. 41 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
19.          Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII було передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
20.          Відповідно до підпункту "д" пункту 15 Інструкції про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування, затвердженої постановою Президії ВЦРПС від 29.02.1960, в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включалися районний коефіцієнт та надбавка.
21.          Згідно із Положенням про порядок призначення та виплати державних пенсій від 03.08.1972, Законом СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 15.05.1990 особам, які проживали у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлено районні коефіцієнти, при призначенні пенсій враховувалася фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта.
22.          Позивач зазначає про наявність правових підстав для зарахування районних коефіцієнтів та північних надбавок при визначенні розміру її пенсії, посилаючись, також на висновки, висловлені Вищим адміністративним судом України у постанові від 25.09.2012 по справі №К/9991/24753/12 та в ухвалі від 22.05.2014 по справі №К/800/27953/13.
23.          Відповідач відзиву на касаційну скаргу не подав.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

24.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
25.          Ключовим питанням у даній справі є наявність підстав для зарахування в пільговому обчисленні періодів роботи вахтовим методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі та зарахування при розрахунку пенсії районного коефіцієнту та північної надбавки.
26.          Верховний Суд вже розглядав справи з таким предметом спору. 
27.          Зокрема, у постановах від 30.05.2019 у справі № 348/2974/14-а та від 28.11.2019 у справі № 348/400/17 Верховний Суд зазначив наступне:

« <…> відповідно до ст. 3 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993р. при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р.).
Тобто, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.
Проте, ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15.01.1993, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні <…>».

28.          Крім того, у постанові від 16.10.2019 у справі № 176/797/14-а Верховний Суд дійшов наступного висновку: 

«На працівників, які працювали вахтовим методом у районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Додаткові пільги, передбачені статтею 5 цього Указу, зокрема щодо зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються. З 01 січня 1992 року в разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі обчислення заробітної плати, з якої призначаються пенсії, проводиться за виключенням районного коефіцієнта та північної надбавки».

29.          Також, питання неврахування при розрахунку пенсії північної надбавки було предметом розгляду Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, яка в постанові від 09 жовтня 2019 року у справа №489/5283/16-а дійшла висновку, що законодавством не передбачено право осіб на врахування до заробітку, з якого обчислюється пенсія, північної надбавки, яку отримували особи під час роботи в районах Крайньої Півночі. Факт сплати роботодавцем позивача страхових внесків з вказаних сум виплаченої надбавки в даному випадку жодного значення для вирішення спору не має.
30.          Суд не знаходить підстав для відступу від цих правових висновків у справі, що розглядається.
31.          У справі, що розглядається суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, на позивача не поширюється пільгове обчислення страхового стажу, оскільки майже весь період трудової діяльності позивача в районі Крайньої Півночі (22.11.2003 по 13.07.2012 та з 27.07.2012 по 19.01.2014) набутий нею після набрання чинності Законом № 1058-ІV, яким не передбачено пільгове обчислення такого стажу.
32.          Також про те, що відсутні підстави для перерахунку пенсії із врахуванням районного коефіцієнту та північної надбавки, які отримувала позивач в період з 27.07.2012 по 19.01.2014, оскільки з 01.01.1992 у разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі обчислення заробітної плати, із якої призначаються пенсії, проводиться за виключенням районного коефіцієнту та північної надбавки. 
33.          Враховуючи вищезазначене, Верховний Суд не встановив порушень норм матеріального чи процесуального права при ухваленні постанови судом апеляційної інстанції і погоджується з його висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.
34.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
35.          Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2018 року у справі № 348/1366/17  залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                               В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб