УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 761/32565/21
провадження № 51-5364ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Суть питання
Як убачається з долученої до касаційної скарги копії судового рішення ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 62021100000000424. 
Не погоджуючись з указаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Київський апеляційний суд ухвалою від 28 жовтня 2021 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року.
Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року і призначити новий розгляду у суді апеляційноїінстанції.
 
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
У частинах 1 та 2 ст. 309 КПКнаведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Як убачається з долученої до касаційної скарги копії судового рішення,    ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні його клопотання про зміну запобіжного заходу, тобто ним оскаржувалась ухвала, яка відсутня у передбаченому частинами 1, 2 ст. 309 КПК переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Тому суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до вимог КПК не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника.
Посилання захисника на рішення Верховного Суду, у яких роз`яснювалася правова природа понять «обрання» та «зміна» у судових рішеннях, що стосувалися запобіжного заходу, є нерелевантними для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у цій справі. Так, у разі постановлення ухвали про зміну запобіжного заходу з одного, раніше визначеного, на інший, мова йде про фактичне прийняття рішення про застосовування іншого запобіжного заходу, а тому такі процесуальні рішення охоплюються поняттям «застосування запобіжного заходу», яке вживається в ч. 1 ст. 309 КПК. Натомість оскаржувана до апеляційного суду ухвала слідчого судді вищенаведених правових наслідків не породжує, а тому викладені висновки касаційного суду не стосуються питання її оскарження.
З урахуванням зазначеного також є безпідставними і посилання захисника в обґрунтування можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді на постанови Верховного Суду від 18 грудня 2018 року (справа № 628/969/18) та від 23 грудня 2020 року (справа № 686/6896/19), оскільки особам у наведених провадженнях було застосовано інші запобіжні заходи. Тобто суди застосували інші запобіжні заходи, застосування яких в свою чергу може бути оскаржено в апеляційному порядку. Водночас, з копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду вбачається, що слідчий суддя відмовив у зміні запобіжного заходу, а тому таке рішення не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Такий підхід колегії суддів узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною           в ухвалах від 15 липня 2021 року (справа № 991/3396/21, провадження № 51-3488ск21), від 16 серпня 2021 року (справа № 991/4208/21, провадження № 51-3945ск21).
Таким чином, відсутні підстави для задоволення касаційної скарги захисника.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПКпередбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
З огляду на викладене Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до зазначеної вище норми відмовити у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив: 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                               ОСОБА_3