ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/2344/20  Номер провадження 22-ц/814/2195/21	Головуючий у 1-й інстанції Цімбота Л. Г.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів: Бутенко С.Б., Кузнєцової О.Ю., 
секретаря Міщенко Я.О.,
за участі: позивача ОСОБА_1 та її представника – адвоката Семенко Б. М., ,
відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Панченка О.І.,
третьої особи ОСОБА_3 ,
розглянувши в режимі відеоконференції з Лохвицьким районним судом Полтавської області в м. Полтаві цивільну справу за позовом  ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Заводської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог -  ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на спадкове  майно 
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , Заводської міської ради, треті особи Приватний нотаріус Домбровська Тетяна Василівна, Друга Лохвицька нотаріальна контора, про визнання  права власності на спадкове майно у порядку спадкування за нотаріально посвідченим заповітом
за апеляційною скаргою  ОСОБА_4 та  ОСОБА_1 
на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 липня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Цімботи Л.Г. у м. Лохвиця із складанням повного тексту рішення 06 серпня 2021 року ,-
В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 звернулися до районного суду з вказаним позовом. Зазначали, що вони разом з батьками проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а батько ОСОБА_7 – 17.06.2016 р. Фактично ОСОБА_7 з 1974 року по 2016 р. проживав за вказаною адресою, однак зареєстрований був в с. Млини Лохвицького району. Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, до складу якої входить наступне майно: 
-земельна ділянка площею 7,37 га для ведення сільськогосподарського використання, що розташована на території Гирявоісковецької сільської ради, 
-земельна ділянка площею 0,37002 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд і ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Червонозаводської міської ради за адресою : АДРЕСА_1 , 
-земельна ділянка площею 5,48 га для сільськогосподарського використання, що розташована на території Гирявоісковецької сільської ради;
- житловий будинок загальною площею 83,5 кв.м. з допоміжними господарчими будівлями, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 .
Позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 та прийняли спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Зазначали, що а час відкриття спадщини вони ( ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ) постійно проживали разом із спадкодавцем; протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, про відмову від спадщини не заявляли, а отже фактично прийняли спадщину. Проте оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво вони не можуть. Також зазначали, що померлий батько заповіту не складав та інших спадкоємців немає.
Просили визнати право власності за кожною з них на 1/2 частину переліченого спадкового майна.
У травні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до районного суд із зустрічним позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за нотаріально посвідченим заповітом. Зазначав, що ОСОБА_7 тривалий час проживав разом з ним та його матір`ю ОСОБА_8 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 . Він є єдиним спадкоємцем за нотаріально посвідченим заповітом від 17.12.1999 р після смерті ОСОБА_7 , оскільки згідно вказаного заповіту ОСОБА_7 заповів йому житловий будинок по АДРЕСА_2 , а також все належне майно. Крім того, 12 березня 2002 р. ОСОБА_7 подарував ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . 
Вважає, що він є таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, а також пізніше не заявив про свою відмову від належної йому за чинним заповітом спадщини, за місцем відкриття цієї спадщини, за місцем смерті (реєстрації) спадкодавця згідно зі ст. 1221 ЦК України. 
Просив визнати за ним право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, зокрема на: житловий будинок та земельні ділянки площею 0,07002 га та 0,3000 га відповідно для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташовані АДРЕСА_1 а також на земельні ділянки розміром 7,3696 га та розміром 5,48 га,, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, які належали померлому ОСОБА_7 .

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 липня 2021 року  в задоволенні первісного позову ОСОБА_4 , ОСОБА_1 відмовлено.
Зустрічний  позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , Заводської міської ради, треті особи Приватний нотаріус Домбровська Тетяна Василівна, Друга Лохвицька нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом задоволено.
 Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом від 17.12.1999 р., складеному на його, ОСОБА_2 , користь спадкодавцем ОСОБА_7 право власності на: 
- житловий будинок А-1, жилою площею 45,8 кв.м, загальною площею будинку 83,5 кв.м, із допоміжними господарчими будівлями: Б - сарай, В - вбиральня, огорожа № 1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 
- земельну ділянку розміром 0,07002 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5322610600:51:013:0002;
- земельну ділянку розміром 0,3000 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5322610600:51:013:0003;
- земельну ділянку розміром 7,3696 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, кадастровий номер 5322682400:00:010:0233;
- земельну ділянку розміром 5,48 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, кадастровий номер 5322682400:00:006:0380.
Рішення обґрунтовано тим, що в даному випадку має місце спадкування за заповітом, спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 є таким, що прийняв спадщину. Вказаний заповіт спадкодавцем відповідно до ст. 1254 ЦК України не був ні скасований, ні змінений. Також цей заповіт не був визнаний недійсним відповідно до положень ст.1257 ЦК України.
Рішення оскаржили  ОСОБА_4 та  ОСОБА_1 , які в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просять рішення скасувати, та прийняти нове, яким задовольнити первісний позов.
Зазначають, що фактично  ОСОБА_7  з  2006 року по 2016 рік проживав   разом з ними за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджено наявними у матеріалах справи доказами та показаннями свідків. Вважають, що на час відкриття спадщини вони постійно проживали разом із спадкодавцем; протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, про відмову від спадщини не заявляли, а отже фактично прийняли спадщину.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є дочками померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 ОСОБА_1 зареєстрована з 06.06.1990 р. за адресою : АДРЕСА_3 . 
ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Померлому за життя належали: - житловий будинок А-1, жилою площею 45,8 кв.м, загальною площею будинку 83,5 кв.м, із допоміжними господарчими будівлями: Б - сарай, В - вбиральня, огорожа № 1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; - земельна ділянка розміром 0,07002 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5322610600:51:013:0002; - земельна ділянка розміром 0,3000 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5322610600:51:013:0003; - земельна ділянка розміром 7,3696 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, кадастровий номер 5322682400:00:010:0233; - земельна ділянка розміром 5,48 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, кадастровий номер 5322682400:00:006:0380.
Вказане підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від державними актами на право власності на земельні ділянки, 
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63745866 від 01.03.2021 вбачається, що після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , була заведена спадкова справа: номер у спадковому реєстрі 59364368, номер у нотаріуса 104/2016, крім цього у вказаній довідці вказано, як додаткові відомості: «проживав в с. Млини Лохвицького району Полтавської області». (Т.1 а.с. 121)
З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 63745843 від 01.03.2021 р. вбачається, що ОСОБА_7 було складено заповіт (№ у спадковому реєстрі 290039), який було посвідчено 17.12.1999 р. приватним нотаріусом Домбровською Т.В., 22.06.2020 року було видано дублікат вказаного заповіту. 
Відповідно до копії заяв від 15.08.2016 р., оригінали яких містяться у спадковій справі № 104/2016, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до другої Лохвицької державної нотаріальної контори з заявами в якій повідомили про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_7 , який проживав постійно за адресою с. Млини, Лохвицького р-ну, Полтавської обл. 
Відповідно до довідки, виданої Гирявоісковецькою сільською радою 12.01.2017 р. № 02-27/31 ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: село Млини Лохвицького району Полтавської області. Разом з ним на день його смерті проживали: ОСОБА_2 і ОСОБА_8 .
ОСОБА_7 за життя, а саме 17.12.1999 р. склав заповіт , яким належний йому на праві приватної власності жилий будинок, що знаходиться за адресою: с. Млини Лохвицького району Полтавської області, а також все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що за законом буде мати право, заповів ОСОБА_2 . 

Задовольняючи зустрічний позов та відмовляючи у задоволенні первісного позову, районний суд своє рішення мотивував тим, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 є АДРЕСА_2 , де було зареєстроване місце проживання спадкодавця на момент його смерті. При цьому, будь – яких обставин, які б могли перешкодити змінити реєстрацію свого місця проживання, і зареєструватися за адресою АДРЕСА_1 , у нього не було. Тому, в даному випадку має місце спадкування за заповітом, а спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 є таким, що прийняв спадщину. Вказаний заповіт спадкодавцем відповідно до ст. 1254 ЦК України не був ні скасований, ні змінений та не був визнаний недійсним відповідно до положень ст.1257 ЦК України.
Колегія суддів погоджується з даним висновком районного суду.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої  ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із положеннями ст.1233 ЦК України   заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Частиною другою ст.1257 цьогог ж Кодексу  передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
Відповідно до частин першої-третьої  сат.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. 
Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним(частини друга та третя ст.1254 ЦК України). 
Заповіт, складений ОСОБА_7 , чинний та ніким не оскаржений.
Отже, районний суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 є таким, що прийняв спадщину померлого ОСОБА_7 , який був постійно зареєстрований в с. Млини Лохвицького району.
Твердження в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 фактично з 2006 року по 2016 рік проживав разом з позивачами за адресою АДРЕСА_1 оцінюється колегією суддів з огляду на положення п. 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка в абзаці 7 визначає, що 
 
місце відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом органів РАЦС про смерть, якщо останнє постійне місце проживання і місце смерті спадкодавця збігаються, довідкою житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, а також записом у будинковій книзі. Якщо місце проживання померлого невідоме, доказом місця відкриття спадщини буде документ про місцезнаходження належного йому майна (нерухомого, а за його відсутності - рухомого). При відсутності вищезгаданих документів місце відкриття спадщини підтверджується рішенням суду про його встановлення, що набрало законної сили (абзаци сьомий, восьмий пункту 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).
Проте, позивачами вимоги щодо встановлення місця відкриття спадщини не заявлялись.
Більш того, постановою від 05.08.2020 р. державний нотаріус Другої державної нотаріальної контори відмовила у вчиненні нотаріальних дій по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що спадкоємці не надали документи, що встановлюють факт родинних відносин спадкоємців за законом, які прийняли спадщину: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 із спадкодавцем та документи, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, необхідні для вчинення нотаріальних дій (т.1, а.с. 149). 
Зазначена постанова позивачами не спростована.
Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до  ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах,  ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

    Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.09.2021 р.

Головуючий-суддя                                                                           О. В. Прядкіна
Судді:                                                                                        С. Б. Бутенко
                                                                                    О. Ю.Кузнєцова