ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/20417/16
адміністративне провадження № К/9901/32708/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О., 
суддів: Дашутіна І.В., Яковенко М.М.
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу 
за позовом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до ОАО «Авангард», третя особа Державна податкова служба України про продовження дії спеціальної санкції, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2019, ухвалене у складі головуючого судді Катющенка В.П. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019, прийняту у складі колегії суддів: Безименнної Н.В. (головуючий), Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.
І. Суть спору
1.          Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі - Міністерство) звернулося до суду з позовом до ОАО «Авангард», третя особа Державна податкова служба України, у якому просило суд подовжити дію спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до іноземного суб`єкта господарювання, яка застосована наказом Мінекономрозвитку від 16.06.2016 №991 до ОАО «Авангард», на термін до усунення відповідачем порушення статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» або до застосування практичних заходів, що гарантують усунення порушень статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 27.06.2013 №42-12/03, укладеного з суб`єктом господарювання України ДП КБ «Південне ім. М.К. Янгеля», на суму 1100000,00 рос. руб.
2.          Обґрунтовуючи позовні вимоги Міністерство зазначило, що відповідно до статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" до відповідача за порушення зовнішньоекономічного законодавства відповідним наказом Мінекономіки застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності. У зв`язку з тим, що обставини, які зумовили застосування до відповідача санкції, не усунуті останнім, позивач уважає доцільним подовжити дію спеціальної санкції, застосованої до відповідача, в судовому порядку.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3.          Судами попередніх інстанцій установлено, що на підставі подання Державної фіскальної служби України від 18.05.2016 № 8371/5/99-99-14-06-16 (а.с.9), від 20 .05.2016 № 03/30751-16 Мінекономрозвитку прийнято наказ від 16.06.2016 № 991 «Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до іноземних суб`єктів діяльності» (а.с.11), яким до відповідача застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності за порушення вимог Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».
4.          Мінекономрозвитку звернулося до Державної фіскальної служби України з листом від 05.09.2016 № 4102-11/28488-03 (а.с.13) щодо розгляду питання доцільності подовження дії спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності до іноземного суб`єкта господарської діяльності - ОАО «Авангард», у відповідь на який листом від 03.10.2016 № 17128/5/99-99-14-06-16 (а.с.18) Державна фіскальна служба України повідомила про те, що ОАО «Авангард» не погашено заборгованість перед ДП КБ «Південне ім. Янгеля».
5.          У зв`язку з не усуненням відповідачем порушень статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 27.06.2013 № 42-12/03, укладеного з суб`єктом господарювання України ДП КБ «Південне ім. М.К. Янгеля», на суму 1100000,00 рос. руб., на виконання положень статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», позивач в грудні 2016 року звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
6.          Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 05.08.2019 у задоволенні позову відмовив.
7.          Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку, що оскільки з 07.02.2019 стаття 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» виключена, на час вирішення цієї справи неможливо застосувати спеціальну санкцію на підставі норми закону, що втратила чинність. 
8.          Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 22.10.2019 підтримав позицію суду першої інстанції та за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
IV. Касаційне оскарження
9.          У касаційні скарзі Міністерство, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невірної правової оцінки обставин у справі, просить скасувати їх рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
10.          Відповідач та третя особа своїм правом на подання заперечень на касаційну скаргу не скористалися, що не перешкоджає перегляду судового рішення.
V. Оцінка Верховного Суду
11.          Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо подовження дії спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до іноземного суб`єкта господарювання, яка застосована до ОАО «Авангард», на термін до усунення відповідачем порушення закону.
12.           Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 16.04.1991 № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність» (далі - Закон № 959-XII).
13.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
14.          Частинами першою та другою статті 37 Закону № 959-XII у редакції, чинній до 07.02.2019, було передбачено, що за порушення цього або пов`язаних з ним законів України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції: тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов`язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.
15.          Санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, за поданням правоохоронних органів. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.
16.          Згідно із частиною шостою статті 37 Закону № 959-XII, індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України та скасовується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
17.          Відповідно до частини восьмої статті 37 Закону № 959-XII, тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
18.          Після тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності або іноземні суб`єкти господарської діяльності переводяться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, на індивідуальний режим ліцензування.
19.          Судами встановлено, що на момент звернення позивача до суду з цим позовом, з огляду на відсутність доказів усунення ОАО «Авангард» порушень статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», були наявні підстави для подовження дії тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності ОАО «Авангард» на території України.
20.          Разом з тим, 21.06.2018 Верховною Радою України прийнято Закон України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (далі - Закон №2473-VIII)., згідно з підпунктом «д» пункту 3 частини четвертої статті 16 якого внесено зміни до законодавчих актів України шляхом виключення із Закону №959-XII    статті 37.
21.          Відповідності до частини першої статті 16 Закону №2473-VIII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через сім місяців з дня набрання ним чинності, тобто 7 лютого 2019 року.
22.          У редакції Закону №959-XII, що діє з 7 лютого 2019 року, зазначено, що статтю 37 виключено на підставі Закону № 2473-VIII.
23.          Отже, з 7 лютого 2019 року у Законі №959-XII відсутня стаття 37.
24.          За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Цей принцип закріплений у частині першій   статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 №1-7рп/1999).
25.          Прийняття оскаржуваних судових рішень відбулось після скасування відповідних правових норм та були враховані цими судами.
26.          Таким чином, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що з 7 лютого 2019 року застосування адміністративно - господарських санкцій, передбачених статтею 37 Закону №959-XII стало неможливим, у зв`язку з відсутністю їх закріплення на законодавчому рівні.
27.          Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення.
28.          Ураховуючи приписи пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення в цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і її рогляд не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає її у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020).
29.          Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VI. Судові витрати
30.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України залишити без задоволення.
2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 серпня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року справі № 826/20417/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                                      О.О. Шишов
Судді                                                                                                                   І.В. Дашутін
                                                                                                                            М.М. Яковенко