Ухвала
13 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 454/3468/19
провадження № 61-16076ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Синельникова Є. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року  ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення коштів.
Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 24 грудня 
2020 року позовну заяву залишено без розгляду.
Постановою Львівського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року апеляційну скаргу представника    ОСОБА_2  - ОСОБА_4 задоволено.
Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 24 грудня 
2020 року скасовано і направлено справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.
У вересні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 
ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку. 
Частиною другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.
З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 18 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було залишено без руху та надано позивачу строк для сплати судового збору у розмірі 7 000 грн. на зазначений у цій ухвалі рахунок .
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 16 та 22 січня 2020 року представником позивача було подано до суду заяви про усунення 
недоліків - з долученими до них фотокопіями квитанцій про оплату позивачем судового збору у розмірі 7 000 грн. 23 січня 2020 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, що дає підстави для висновку про те, що суд переконався у зарахуванні судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Разом з цим, зарахування судового збору у розмірі 7 000 грн від 20 січня 
2020 року до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується також листом від 28 грудня 2020 року № 05.1-10/10703 за підписом заступника начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду, оскільки позивачем дотримано вимоги процесуального закону та виконано ухвалу про залишення його позовної заяви без руху.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права 
є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування 
чи тлумачення.
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків апеляційного суду. Правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні процесуального питання не викликає розумних сумнівів.
Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги 
  ОСОБА_1 та змісту постанови суду апеляційної інстанції колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на постанову Львівського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року, якою скасовано ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 24 грудня 2021 року про залишення позовної заяви  ОСОБА_2  без розгляду та направлено справу для продовження розгляду, є необґрунтованою.
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 30 серпня 
2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовити.
Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    С. Ф. Хопта
 
                   Н. Ю. Сакара
 
        Є. В. Синельников