П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
13 жовтня 2021 року                                                                                            місто  Київ
 
                                                                                                                 справа № 755/9401/20
                                                                                           провадження №22-ц/824/10432/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -  Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,
 
сторони: 
позивач - ОСОБА_1    
відповідач - АТ КБ «Приватбанк» 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу  Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», подану адвокатом  Ярохович Тетяною Анатоліївною,
на  рішення  Дніпровського  районного суду м.Києва   від  1 квітня 2021  року, ухвалене у складі судді  Арапіної Н.Є., 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, відновлення залишку коштів гна рахунку, визнання кредитних угод недійсними,-
            
                                                     В С Т А Н О В И В:
 
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів, відновлення залишку коштів на рахунку, визнання кредитних угод недійсними.
Позов обґрунтовано тим, що 06 лютого 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду № SAMDN50OTC002708073, відповідно до якої позивачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 з додатковими рахунками до угоди з кредитним лімітом у розмірі 50 000,00 грн. Станом на 21 травня 2020 року сума використаного кредитного ліміту по картці № НОМЕР_1   становила у розмірі 0,00 грн, залишок власних коштів становив у розмірі 591,33 грн. 22 травня 2020 року в нічний час позивач, перебуваючи у себе вдома зі своєю родиною за адресою: АДРЕСА_1 помітив, що йому на мобільний номер телефону   НОМЕР_2 , імеі мобільного пристрою НОМЕР_3 , який є його фінансовим, від додатку "Приват-24" почали приходити повідомлення наступного змісту: а саме об 00 год 17 хв. - " Відмова. ОСОБА_1, перевірка вашого фото успішно проведена"; 00 год. 27 хв. - "Відмова. Неправильний ПІН - код. Операція виконувалася у Приват24; 00 год. 27 хв. - "Відмова. Неправильний ПІН - код. Операція виконувалася у Приват24;  00 год. 27 хв. - "Відмова. Неправильний ПІН - код. Операція виконувалася у Приват24; 00 год. 27 хв. - "Відмова. Неправильний ПІН-код. Операція виконувалася у Приват24". Помітивши зазначені повідомлення об 01 год 13 хв., позивач здійснив телефонний дзвінок за Номером НОМЕР_4 - спеціальна цілодобова лінія підтримки Gold - клуба ПриватБанк. В 01 год. 14 хв. йому на його фінансовий номер телефону передзвонив з телефону НОМЕР_5   оператор цілодобової лінії підтримки Gold - клубу ПриватБанк, якому позивач повідомив, що відбуваються незрозумілі речі з його картковим рахунком, які мають ознаки шахрайських, а також попросив застосувати всі необхідні міри для збереження коштів по картковим рахункам, в тому числі блокування карти. 22 травня 2020 року близько 10 год. позивач звернувся до найближчого відділення ПриватБанку, де дізнався що з його карткового рахунку було знято 49 793 грн. 93 коп. - кредитних коштів, 591 грн. 33 коп. власних коштів та оформлено кредитів на суму 27 970 грн. 72 коп. за сервісом "Оплата частинами". Під час спілкування з службою безпеки АТ КБ "ПриватБанк" позивачу повідомили, що фінансовий номер позивача   НОМЕР_2   був замінений на номер - НОМЕР_6 ,  за допомогою якого здійснювались несанкціоновані транзакції, а саме: до карткових рахунків позивача було підв`язано іншу пластикову картку №   НОМЕР_7 , за допомогою якої відбувалось зняття готівкових коштів. Відповідно до інформації, що отримана з додатку "Приват-24" невстановлені особи, використовуючи пластикову картку № НОМЕР_7 , яку позивач в відділенні банку не оформлював, та змінений фінансовий номер телефону НОМЕР_6 , що не належить позивачу в ТК "Епіцентр" (м. Кривий Ріг, вул. Бикова, 33), 22.05.2020 року об 8 год. 22 хв. та 8 год. 29 хв. оформили споживчі кредити з використанням сервісу оплата частинами на суму 14 997,96 (кредитний договір 20052229644105) та на суму 10698.96 грн. (кредитний договір 20052229644115). В той же день невстановлені особи, використовуючи пластикову картку № НОМЕР_7 та змінений фінансовий номер телефону НОМЕР_6 в магазині "Фокстрот" (м. Кривий Ріг, вул. Металургів, 36) об 09 год. 28 хв. та 9 год 36 хв. оформили споживчі кредити з використанням сервісу оплата частинами на суму 3599,90 грн. (кредитний договір 20052229644215) та на суму 4899,90 грн. (кредитний договір 20052229644238). 09 червня 2020 року АТ КБ '"ПриватБанк" відмовив позивачу в задоволенні вимог відносно відновлення залишку коштів на рахунках, припинення нарахованих відсотків, надання детального опису зняття грошових коштів та аудіозапису телефонних переговорів з оператором AT КБ "ПриватБанк з підстав того, що оскільки грошові кошти з картрахунку Позивача № НОМЕР_7   було знято з правильним введенням пін-коду, підстави повернення кредитних коштів відсутні. 
Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , відкритому у Акціонерному товаристві Комерційний Банк «Приватбанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди № SAMDN50OTC002708073 від 06 лютого 2010 року, до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій 22 травня 2020 року, тобто станом на 23 год. 59 хв. 21 травня 2020 року; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» припинити нарахування за картковим рахунком № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , відкритому у Акціонерному товаристві Комерційний Банк «Приватбанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди №SAMDN50OTC002708073 від 06 лютого 2010 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 22 травня 2020 року; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» скасувати нараховані за картковим рахунком №№ НОМЕР_1 ОСОБА_1 , відкритому у Акціонерному товаристві Комерційний Банк «Приватбанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди № SAMDN50OTC002708073 від 06 лютого 2010 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 22 травня 2020 року; визнати кредитні договори № 20052229644105 від 22 травня 2020 року на суму 14 997,96 грн., № 20052229644115 від 22 травня 2020 року на суму 10 698,96 грн., № 20052229644215 від 22 травня 2020 року на суму 3599,90 грн., № 20052229644238 від 22 травня 2020 року на суму 4899,90 грн., укладені між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» недійсними з моменту їх укладення.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 1 квітня 2021 року  позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку № № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , відкритому у Акціонерному товаристві Комерційний Банк «Приватбанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди № SAMDN50OTC002708073 від 06 лютого 2010 року, до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій 22 травня 2020 року, тобто станом на 23 год. 59 хв. 21 травня 2020 року.
Визнати кредитний договір № 20052229644105 від 22 травня 2020 року на суму 14 997,96 грн., укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» недійсним з моменту його укладення.
Визнати кредитний договір № 20052229644115 від 22 травня 2020 року на суму 10 698,96 грн., укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» недійсним з моменту його укладення.
Визнати кредитний договір № 20052229644215 від 22 травня 2020 року на суму 3599,90 грн., укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» недійсним з моменту його укладення.
Визнати кредитний договір № 20052229644238 від 22 травня 2020 року на суму 4899,90 грн., укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» недійсним з моменту його укладення.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» користь держави судовий збір у розмірі 4 204  грн. 00 коп.
Не погоджуючись з зазначеним рішення, представник АТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в який  просив рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити. В апеляційній скарзі посилається на те, що  рішення є незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зокрема посилається на те, що твердження позивача про доведення обставин зняття коштів невстановленими особами є безпідставним, оскільки  витяг з ЄРДР та листи органу досудового розслідування не є належними доказами на підтвердження обставин вчинення злочину щодо зняття коштів невстановленими особами, кримінальне провадження не є закінченим, вироку у справі немає, у відкритому за даним фактом кримінальному провадженні не встановлено осіб причетних до списання коштів. За проведеною перевіркою служби безпеки банку причетність з боку персоналу банку до шахрайства, в тому числі до розголошення конфіденційної інформації про клієнта, не встановлено.
Перерахування коштів стало можливим у зв`язку з порушенням позивачем Умов та правил надання банківських послуг, а тому саме позивач ОСОБА_1 несе відповідальність за вказані операції.
Враховуючи положення умов договору, ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Положення № 705 Банком не порушено жодних вимог чинного законодавства, а тому у суду були відсутні підстави для задоволення позову.
 Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Доводів щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про недійсність кредитних договорів № 20052229644105 від 22 травня 2020 року на суму 14 997,96 грн., №20052229644115 від 22 травня 2020 року на суму 10 698,96 грн., № 20052229644215 від 22 травня 2020 року на суму 3599,90 грн., № 20052229644238 від 22 травня 2020 року на суму 4899,90 грн., укладені між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», апеляційна скарга не містить, тому відповідно до положень ч.1 ст. 367 ЦПК України законність ухваленого у цій частині рішення суду першої інстанції колегією суддів не перевіряється.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Ковтун Ю.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В судове засідання представник АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений шляхом направлення судового повідомлення на адресу електронної пошти, отримання повідомлення підтверджено листом банку від 24  вересня 2021 року (а.с.195).
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ковтун Ю.О. проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача Шкоріної О.І., пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, дослідивши її матеріали, суд апеляційної інстанції уважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права, що регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого доводи апеляційної скарги не спростовують, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що  згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості на підставі заяви позивача від 23 травня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення, а саме - 22 травня 2020 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами та розпочато кримінальне провадження № 12020100040003422 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України (а.с. 21, 19).
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості на підставі заяви позивача від 04 червня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення, а саме, 22 травня 2020 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами та розпочато кримінальне провадження № 12020040230001040 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України (а.с.20, 22).
Зі змісту виписки по особовим рахункам за період з 06 лютого 2010 року по 22 травня 2020 року вбачається, що 22 травня 2020 року з карткового рахунку позивача знято 49 793 грн. 93 коп. - кредитних коштів, 591 грн. 33 коп. - власних коштів та оформлено кредитів на суму 27 970 грн. 72 коп. за сервісом "Оплата частинами" (а.с. 23, 24).
22 травня 2020 року проведена заміна аккаунта Приват24 з підтвердженням операції по дзвінку IVR на фінансовий номер, тобто проведена заміна фінансового номера клієнта з   НОМЕР_2 (пристрій IPHONE, геолокація м. Київ) на номер НОМЕР_6 (пристрій STK-LX1|HUAWEI, геолокація відсутня) на IP: 10.63.31.83, після чого була додана додаткова карта № НОМЕР_7 та з карткового рахунку позивача знято 49 793 грн. 93 коп. - кредитних коштів, 591 грн. 33 коп. - власних коштів та оформлено кредитів на суму 27 970 грн. 72 коп. за сервісом "Оплата частинами".
25 травня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про відсутність його згоди на проведення зняття з карткового рахунку позивача грошових коштів та з вимогою відновлення залишку коштів на його рахунковому рахунку з підстав того, що транзакції 22 травня 2020 року є шахрайськими (а.с.51).
Листом від 09 червня 2020 року відповідачем  позивачу відмовлено у задоволенні вимог відносно відновлення залишку коштів на рахунках, припинення нарахованих відсотків, надання детального опису зняття грошових коштів та аудіозапису телефонних переговорів з оператором AT КБ "ПриватБанк з підстав того, що оскільки грошові кошти з картрахунку позивача № НОМЕР_7 було знято з правильним введенням пін-коду, підстави повернення кредитних коштів відсутні (а.с. 52).
Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним.
Частиною 1 ст.1066 ЦК України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з ч. 3 ст.1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.
Частинами 1-3 ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.
Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.
Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.
Згідно зі ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.
Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затверджене постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від                        13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/15.
У відповідності до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що будь-яких письмових чи усних розпоряджень ПАТ КБ «ПриватБанк» про списання його коштів із вищезазначеного карткового рахунку він банку не надавав, своїми діями чи бездіяльністю втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не сприяв та невідкладно вжив всіх необхідних заходів, передбачених договором, укладеним між ним та відповідачем 06 лютого 2010 року №SAMDN50OTC002708073  та Положенням «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» , щодо інформування відповідача про можливі шахрайські операції по його картковому рахунку.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.
Сторони не заперечують, що 22 травня 2020 року було проведено заміну фінансового номера клієнта з НОМЕР_2 (пристрій IPHONE, геолокація м. Київ) на номер НОМЕР_6   на номер  (пристрій STK-LX1|HUAWEI, геолокація відсутня) на IP: 10.63.31.83.
Згідно з ч. 1, 5 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не має для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Зазначаючи про те, що перерахування коштів стало можливим у зв`язку з порушенням позивачем Умов та правил надання банківських послуг, а тому саме позивач несе відповідальність за вказані операції, відповідач вказаному будь-яких доказів, які б підлягали оцінці, не надав та на наявність таких не посилається.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач ОСОБА_1 своїми діями сприяв незаконному заволодінню сторонніми особами інформації, яка ідентифікує користувача картки, картрахунку та акаунту у « Приват24 », що виключає вину банку, ґрунтуються на припущеннях, оскільки в матеріалах справи відсутні докази зазначеного. 
Навпаки, помітивши 22.05.2020 року несанкціоновані ним дії щодо доступу до його карткового рахунку, ОСОБА_1 невідкладно повідомив відповідача та  очікував від останнього застосування всіх необхідних мір для збереження коштів на карткових рахунках, в тому числі блокування карти 22 травня 2020 року, чого останнім здійснено не було.
Указана обставина відповідачем не спростована, аудіозапису телефонних переговорів позивача 22 травня 2020 року щодо вказаних ним у позові подій з оператором ПриватБанку не надано.
Ураховуючи відсутність обставин, які безспірно доводять, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про несанкціоноване списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 та відповідно про наявність підстав до задоволення його позову. 
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги  висновків суду не спростовують.
            Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції  приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення суду, ухваленого в даній справі, підстави до скасування якого відсутні.
Керуючись  ст.ст.  367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», подану адвокатом  Ярохович Тетяною Анатоліївною, залишити без задоволення.
Рішення  Дніпровського  районного суду м.Києва   від  1 квітня 2021  року  залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повна постанова складена  22 жовтня  2021 року.

Суддя-доповідач:                                                                     О.І. Шкоріна 

Судді:                                                                                        Л.Д. Поливач

                                                                                                  А.М. Стрижеус