УХВАЛА

02 листопада 2021 року 
Київ
справа №640/5232/20
адміністративне провадження №К/9901/24857/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., розглянувши клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання  рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у справі №640/5232/20 за позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора України та Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від  27 травня 2021 року (постанова складена у повному обсязі 07 червня 2021 року) в адміністративній справі №640/5232/20 за позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора України та Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
В зазначеній касаційній скарзі заявник просив зупинити виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2021 року.

В обґрунтування поданої заяви відповідач вказував на можливість безпідставного стягнення бюджетних коштів, які не зможуть бути повернуті після можливого скасування судових рішень.
14 вересня 2021 року на адресу суду касаційної інстанції надійшли заперечення позивача на заяву про зупинення виконання судового рішення, в яких він вважає доводи відповідача безпідставними та просить залишити заяву без задоволення. Позивач вказує, що оскаржувані судові рішення в частині виплати присудженої йому суми грошових коштів на теперішній час повністю виконані.
Згідно ч. 1 статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Разом з тим, статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим   до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Отже, розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з дією та виконанням оскаржуваних судових рішень.
Зважаючи на факт виконання відповідачем оскаржуваних рішень у справі в частині виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, Суд вважає клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень у цій справі необґрунтованим та таким, що подано не з метою, яка закладена в основу статті 375 КАС України, а тому відсутні підстави для його задоволення.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.
Керуючись статтями 248, 340, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання  рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у справі №640/5232/20.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не оскаржується.

Суддя                                                                                                                                                                                                   Н. А. Данилевич