ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 420/1255/20
провадження № К/9901/33959/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.
розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року (суддя Стефанов С.О.) і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року (головуючий суддя Ступакова І.Г., судді Бітов А.І., Лук`янчук О.В.)
у справі №420/1255/20 
за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області 
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
про стягнення штрафу.
І. РУХ СПРАВИ
1.          У лютому 2020 року Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу у розмірі 17 000,00 грн., застосованого до відповідача згідно постанов про накладення штрафних санкцій від 07 травня 2019 року №137 та №138.
2.          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року у справі №420/1255/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року, позовні вимоги задоволено.
3.          Відповідач з судовими рішеннями не погодився, тому звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
4.          Від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він просить суд у задоволенні касаційної скарги відмовити і залишити без змін судові рішення.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5.          Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 24 січня 2001 року ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем. Основним зареєстрованим видом діяльності позивача є оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (КВЕД 46.49).
6.          Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 16 квітня 2019 року №1533 «Про проведення планової перевірки», начальнику відділу ринкового нагляду управління захисту прав споживачів Рафальській Н.І. та головному спеціалісту управління захисту прав споживачів Бондарчуку А.О. наказано провести планову перевірку характеристик продукції, що розповсюджується на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 17 квітня 2019 року по 18 квітня 2019 року.
7.          Предметом перевірки визначено характеристики електричного та електронного обладнання, електричних ламп розжарення, в тому числі гологенових, ламп люмінесцентних з умонтованим пускорегулювальним пристроєм, двоцокольних та одноцокольних, освітлювальної апаратури. Підставою для проведення перевірки визначено секторальний план державного ринкового нагляду на 2019 рік.
8.          На підставі зазначеного наказу 16 квітня 2019 року посадовим особам Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області видано направлення на проведення перевірки №1321.
9.          18 квітня 2019 року, за результатами проведеної планової перевірки, посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області складено Акт перевірки характеристик продукції №1109.
10.          Вказаним актом перевірки зафіксовано, що на продукції (світильник First Ray, CL-45R та світильник First Ray, CL-41) або табличці з технічними даними відсутній знак відповідності технічним регламентам, відсутня енергетична етикетка, продукція не супроводжується інформацією про повне найменування та контактну поштову адресу виробника та імпортера, що є порушенням вимог п.п. 20, 28, 41, 42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1067, п.п. 25, 32, 44, 45 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1077, та п.6 Технічного регламенту енергетичного маркування електричних ламп та світильників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 травня 2015 року №340.
11.          Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 підписав акт перевірки без зауважень 18 квітня 2019 року та того ж дня отримав копію цього акта.
12.          26 квітня 2019 року посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 складено протокол №48 про виявлені порушення вимог ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ст.15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» щодо ведення відповідачем в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам.
У графі вказаного протоколу «підпис керівника або уповноваженої особи суб`єкта господарювання» міститься напис: «для підпису не з`явився».
13.          За результатами розгляду акту характеристик продукції від 18 квітня 2019 року №1109 та протоколу від 26 квітня 2019 року №48 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області 07 травня 2019 року прийнято:
- постанову про накладення штрафних санкцій №137, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн., на підставі п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»: введення в обіг продукції (позиція 1 Акту від 18 квітня 2019 року №1109 - світильник First Ray, CL-45R), яка не відповідає встановленим вимогам;
- постанову про накладення штрафних санкцій №138, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн., на підставі п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»: введення в обіг продукції (позиція 2 Акту від 18 квітня 2019 року №1109 - світильник First Ray, CL-41), яка не відповідає встановленим вимогам.
14.          Загальна сума штрафних санкцій за постановами про накладення штрафних санкцій №137 та №137 складає 17000,00 грн.
15.          Копію протоколу  від 26 квітня 2019 року №48 про виявлені порушення вимог ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ст.15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та копії постанов про накладення штрафних санкцій від 07 травня 2019 року №137 та №138 направлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 15 травня 2019 року та отримано останнім 17 травня 2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом про отримання.
16.          Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не сплатив суму накладених на нього штрафних санкцій у встановлений 15-денний строк з дня їх отримання, не оскаржив постанови про накладення штрафу від 07 травня 2019 року №137 та №138 в судовому порядку, у зв`язку з чим Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області звернулося до суду з цим позовом про стягнення заборгованості.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
17.          Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанції керувалися тим, що у випадку незгоди суб`єкта господарювання з рішеннями контролюючого органу про накладення штрафних санкцій, останній має можливість оскаржити їх в установленому законом порядку, або оплатити його у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови. Натомість, несплата штрафу у встановлений строк є підставою для стягнення суми штрафу у судовому порядку.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ, ВІДЗИВУ НА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ
18.          Касаційну скаргу мотивовано порушенням окружним і апеляційним адміністративним судом норм матеріального і процесуального права і неповним дослідженням обставин справи.
19.          У касаційній скарзі заявник вказував на те, що суди не дослідили належним чином правомірність проведеної перевірки, за результатами якої на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штрафи, не надали оцінки факту усунення порушень відповідачем, не забезпечили принципу змагальності учасників процесу.
20.          Процесуальними порушеннями відповідач вважає розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, неналежне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи у суді першої інстанції 26 серпня 2020 року, позбавлення його можливості на захист своїх прав у суді, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
21.          Заявник у касаційній скарзі стверджує, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги судову практику, викладену, зокрема, в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року у справі № 803/1122/17.
22.          У відзиві на касаційну скаргу позивач наголошує, що предметом заявленого адміністративного позову є стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений КАС України строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що спростовує доводи касаційної скарги про недослідження судами попередніх інстанцій правомірності проведеної позивачем перевірки.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
23.          Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
24.           Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
25.          Частиною 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначено, що до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі:
1) введення в обіг продукції, що становить серйозний ризик, - у розмірі від тисячі п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двох тисяч п`ятисот до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
2) введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
26.          Так, під час проведення позапланового заходу позивачем виявлено, що відповідачем введено в обіг продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам, що згідно з нормами Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», є підставою для притягнення відповідача до відповідальності.
27.          Відповідно до частини 5 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, перераховуються до Державного бюджету України.
Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадовими особами органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складається протокол, який разом із поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та документами, що стосуються справи, передається посадовим особам, уповноваженим розглядати такі справи.
Керівник чи заступник керівника органу ринкового нагляду розглядає справу протягом 15 днів з дня отримання відповідних документів.
Рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою.
Суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення.
У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.
Рішення про накладення штрафу в справах про порушення, передбачені цією статтею, може бути оскаржено відповідно до цього Закону.
28.          Суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що у випадку незгоди суб`єкта господарювання з рішеннями контролюючого органу про накладення штрафних санкцій, останній має можливість оскаржити їх в установленому законом порядку, або оплатити його у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови. Натомість, несплата штрафу у встановлений строк є підставою для стягнення суми штрафу у судовому порядку.
29.          При вирішенні спору суди врахували, що фахівці контролюючого органу були допущені до перевірки, дії позивача з приводу підстав та порядку проведення перевірки, а також прийняті за її результатами рішення не оскаржувалися відповідачем ані в адміністративному, ані в судовому порядку, отже набули юридичної сили та є обов`язковими до виконання.
30.          Верховний Суд враховує, що предметом доказування у цій справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення суми штрафу в судовому порядку, встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення боргу, тощо.
31.           Обставини, на які посилається заявник касаційної скарги не є предметом позову у цій справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду цієї справи здійснювати їх правовий аналіз.
32.          При цьому, варто наголосити, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не скористався наданим йому правом на оскарження у судовому порядку постанов про накладення штрафних санкцій від 07 травня 2019 року №137 та №138.
33.          З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.
34.          Доводи касаційної скарги про неналежне повідомлення скаржника про розгляд справи у суді першої інстанції 26 серпня 2020 року відхиляються колегією суддів, оскільки Одеським окружним адміністративним судом у судовому засіданні 26 серпня 2020 року встановлено факт належного повідомлення відповідача.
35.          Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року відхилено зауваження відповідача на протокол судового засідання від 26 серпня 2020 року та додатково вказано про те, що повістка направлялася на адресу відповідача та повернулася з відмітками пошти про невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою" та "за закінченням терміну зберігання".
36.          Ухвала від 16 вересня 2020 не підлягала апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, але відповідач мав можливість включити свої доводи щодо такої ухвали до апеляційної скарги на рішення суду.
37.          В апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що його було неналежно повідомлено про судове засідання 26 серпня 2020 року.
38.          П`ятий апеляційний адміністративний суд відхилив доводи відповідача з посиланням на приписи статей 126, 127 КАС України.
39.          Верховний Суд вважає, що у касаційній скарзі відповідач не спростував правильного висновку суду апеляційної інстанції.
40.          Крім того, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не наводить аргументів про те, що відповідачем було б заявлено клопотання або надано пояснення, які могли б вплинути на прийняття іншого рішення судом першої інстанції по суті позовних вимог з урахувань саме заявлених предмету і підстав позову.
41.          Інші доводи касаційної скарги є необґрунтованими та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.
42.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених ст.341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
43.          Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставами для скасування судових рішень, тому Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції - без змін.
44.          Оскільки Верховний Суд залишає без змін судові рішення, то відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі №420/1255/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб