24.11.21
22-ц/812/2049/21
Єдиний унікальний номер судової справи: 490/10490/19
Номер провадження 22-ц/812/2049/21 Cуддя – доповідач апеляційного суду – Крамаренко Т.В. 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі: 
головуючого - Крамаренко Т.В., 
суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І., 
із секретарем судового засідання - Біляєвою В.М., 
без участі сторін, розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 подану в його інтересах 
адвокатом Розніним Володимиром Андрійовичем
на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2021 року, постановлену під головуванням судді - Шолох Л.М. в приміщенні того ж суду по справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради за участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності,
в с т а н о в и л а:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з подальшим уточненим позовом до ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради в якому просив:
визнати незаконним, протиправним та скасувати з моменту прийняття з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна рішення державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю.А. № 37548392 від 12.10.2017 року 15:04:41 про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ОСОБА_2 на адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , який складається зі складі літ. 3-1 загальною площею 70,3 кв.м; адміністративної будівлі літ. Я-1 загальною площею 12,5 кв.м.; адміністративно-виробничо-побутової будівлі літ. Я1-1 загальною площею 67,4 кв.м.; вбиральні літ. Б-1, камінь споруди № 1,2,І.;
визнати незаконним, протиправним та скасувати з моменту прийняття з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна рішення державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю.А. від 12.10.2017 року № 37547054 про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на земельну ділянку під номером 1-Ж, площею 0,2518 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, обслуговування адміністративно-побутового та торгівельного комплексу, кадастровий номер 4810137200:16:003:0016;
визнати незаконним, протиправним і скасувати з моменту внесення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю.А. від 22.09.2017 року 16:55:50 номер запису про право власності: 22801382 за ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер: 4810137200:16:003:0016 по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ;
визнати незаконним, протиправним та скасувати з моменту внесення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запису державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради ОСОБА_4 від 22.09.2017 року 17:02:47 номер запису про право власності: 22802231 за ОСОБА_2 об`єкту нерухомого майна – адміністративно - побутовий та торгівельний комплекс: за адресою: АДРЕСА_1 , який складається зі складу літ. 3-1 загальною площею 70,3 кв.м., адміністративної будівлі літ. Я-1 загальною площею 49,2 кв.м., сторожки літ. А-1 загальною площею 12,5 кв.м.; адміністративно-виробничо-побутової будівлі літ. Я1-І загальною площею 67,4 кв.м.; вбиральні літ. Б-1, камінь, споруди № 1,2,І.
Позов мотивовано тим, що 06 серпня 2014 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики грошових коштів у розмірі 822 016 грн. на строк до 06 лютого 2016 року.
В забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, 06 серпня 2014 року між ним та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір предметом якого є адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,2518 га за цією ж адресою. 
Рішенням державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю.А. від 22 вересня 2017 року №22802231, №22801382 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 на вказані майновий комплекс та земельну ділянку на підставі застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, зазначеного в іпотечному договорі.
Вважає, що дії ОСОБА_2 та рішення державного реєстратора є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки ОСОБА_2 протиправним шляхом набуто речове право на належне йому майно, а державним реєстратором як суб`єктом державної реєстрації без правових на те підстав з порушенням норм матеріального та процесуального права прийнято незаконне рішення про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_2 .
На думку позивача розділ 5 іпотечного договору не є застереженням, а лише передбачає можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який не було укладено. Крім того, стверджує про порушення Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки відсутні необхідні документи для вчинення реєстраційної дії щодо права власності на ім`я ОСОБА_2 . 
Посилаючись на викладені обставинами позивач просив про задоволення позову.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2020 року відкрито провадження у справі.
Протокольною ухвалою цього ж суду від 15 вересня 2020 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено - ОСОБА_3 . 
11 лютого 2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява, в якій він окрім раніше зазначених вимог просить також суд: визнати недійсними, протиправними та скасувати документи на підставі яких Департаментом проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 03.12.2014 року, вимогу про усунення порушення забезпеченого іпотекою зобов`язання від 03.12.2014 року адресовану ОСОБА_1 ,О за адресою: АДРЕСА_2 ; вимогу про дострокове повернення позики від 03.12.2014 року адресовану ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; поштову кореспонденцією від 23.12.2016 року адресовану ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 ; вимогу про усунення перешкод забезпеченого іпотекою зобов`язання від 22.12.2016 року, адресовану ОСОБА_1 ,О за адресою: АДРЕСА_3 ; розрахунок сум заборгованості ОСОБА_1 ,О перед ОСОБА_2 за договором позики від 06.08.2014 року та від 11.10.2017 року; опис вкладення у цінний лист від 10.10.2017 року про відправку-повідомлення про набуття на ім`я ОСОБА_1 ,О; звіт з незалежної оцінки визначення ринкової (оціночної) вартості адміністративно-побутового та торгівельного комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; висновки оцінювача про вартість об`єкта незалежної оцінки від 21.09.2017 року – адміністративно-побутового та торгівельного комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . До того ж просив повернути предмети іпотеки позивачу. 
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2021 року у задоволені заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Гуденко О.А. відмовлено. Відведено суддю Гуденко О.А. від розгляду даної справи згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у п. 5 ст. 36 ЦПК України в порядку самовідводу. 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 лютого 2021 року для розгляду цієї справи визначено головуючого суддю Шолох Л.М.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2021 року справа прийнята до свого провадження суддею Шолох Л.М. 
Справа призначалася до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 17 травня, 04 червня, 17 серпня, 08 вересня та 15 вересня 2021 року. 
08 вересня 2021 року від адвоката Розніна В.А., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 надійшла заява про зміну (доповнення) позовних вимог, в якій окрім раніше зазначених вимог просив також: визнати за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку, реєстраційний номер: 25175848101, кадастровий номер: 4810137200:16:003:0016 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна: адміністративно - побутовий та торгівельний комплекс; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10547248101 за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім того, адвокат Рознін В.А. подав до суду клопотання щодо вирішення питання про прийняття уточненої позовної заяви від 11 лютого 2021 року та залишення без розгляду позовної вимоги в частині визнання недійсними та скасування документів на підставі яких проведена державна реєстрація прав на нерухоме майна, зокрема рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, вимог про усунення порушення, поштової кореспонденції, розрахунок суми заборгованості, опис вкладення до цінного листа, повідомлення про набуття, звітів за незалежної оцінки, висновки оцінювача про вартість об`єкта, викладені в п.3 прохальної частини уточненої позовної заяви від 11 лютого 2021 року.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2021 року відмовлено у прийняті до розгляду та повернуто ОСОБА_1 уточнену позовну заяву від 11 лютого 2021 року та заяву про зміну (доповнення) позовних вимог від 08 вересня 2021 року. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач змінив предмет та підставу позову, що не узгоджується з вимогами статті 49 ЦПК України
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, позивач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Крім того, зазначає, що судом постановлено ухвалу без виклику та участі позивача, а також без врахування його думки. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам закону оскаржувана ухвала відповідає в повній мірі.
Постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач в уточненій позовній заяві та заяві (доповнення) одночасно змінив підстави та предмет позову, в яких вказав на протиправність документів, на підставі яких державним реєстратором вчинено реєстраційні дії, а крім того просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку та адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс за адресою АДРЕСА_1 ., що за своїм змістом є пред`явленням нового позову. 
Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду, виходячи з наступного.
За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Згідно із частиною першою статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них,виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. 
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).
Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.
Доповнення первісного немайнового позову майновою вимогою про визнання права власності не є збільшенням розміру позовних вимог, оскільки під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.
Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2020 року по справі № 911/2139/19.
Крім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.
При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.
Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся з подальшим уточненим позовом (07 вересня 2020 року), в якому просив: визнати незаконним, протиправним та скасувати з моменту прийняття з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна рішення державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю.А. № 37548392 від 12.10.2017 року 15:04:41 про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ОСОБА_2 на адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , який складається зі складі літ. 3-1 загальною площею 70,3 кв.м; адміністративної будівлі літ. Я-1 загальною площею 12,5 кв.м.; адміністративно-виробничо-побутової будівлі літ. Я1-1 загальною площею 67,4 кв.м.; вбиральні літ. Б-1, камінь споруди № 1,2,І.;
визнати незаконним, протиправним та скасувати з моменту прийняття з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна рішення державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю.А. від 12.10.2017 року № 37547054 про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на земельну ділянку під номером 1-Ж, площею 0,2518 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, обслуговування адміністративно-побутового та торгівельного комплексу, кадастровий номер 4810137200:16:003:0016;
визнати незаконним, протиправним і скасувати з моменту внесення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю.А. від 22.09.2017 року 16:55:50 номер запису про право власності: 22801382 за ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер: 4810137200:16:003:0016 по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ;
визнати незаконним, протиправним та скасувати з моменту внесення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запису державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради ОСОБА_4 від 22.09.2017 року 17:02:47 номер запису про право власності: 22802231 за ОСОБА_2 об`єкту нерухомого майна - адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс: за адресою: АДРЕСА_1 , який складається зі складу літ. 3-1 загальною площею 70,3 кв.м., адміністративної будівлі літ. Я-1 загальною площею 49,2 кв.м., сторожки літ. А-1 загальною площею 12,5 кв.м.; адміністративно-виробничо-побутової будівлі літ. Я1-І загальною площею 67,4 кв.м.; вбиральні літ. Б-1, камінь, споруди № 1,2,І.
Як на підставу задоволення своїх вимог позивач посилається на те, що дії ОСОБА_2 та рішення державного реєстратора є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки ОСОБА_2 протиправним шляхом набуто речове право на належне йому майно, а державним реєстратором як суб`єктом державної реєстрації без правових на те підстав з порушенням норм матеріального та процесуального право прийнято незаконне рішення про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_2 .
На думку позивача розділ 5 іпотечного договору не є застереженням, а лише передбачає можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який не було укладено. Крім того, стверджує про порушення Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки відсутні необхідні документи для вчинення реєстраційної дії про перехід права власності. 
11 лютого 2021 року позивач звернувся до суду з «уточненою позовною заявою», в якій окрім раніше зазначених вимог просить також суд: визнати недійсними, протиправними та скасувати документи на підставі яких Департаментом проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 03.12.2014 року, вимогу про усунення порушення забезпеченого іпотекою зобов`язання від 03.12.2014 року адресовану ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; вимогу про дострокове повернення позики від 03.12.2014 року адресовану ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; поштову кореспонденцією від 23.12.2016 року адресовану ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 ; вимогу про усунення перешкод забезпеченого іпотекою зобов`язання від 22.12.2016 року, адресовану ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 ; розрахунок сум заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за договором позики від 06.08.2014 року та від 11.10.2017 року; опис вкладення у цінний лист від 10.10.2017 року про відправку-повідомлення про набуття на ім`я ОСОБА_1 ; звіт з незалежної оцінки визначення ринкової (оціночної) вартості адміністративно-побутового та торгівельного комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; висновки оцінювача про вартість об`єкта незалежної оцінки від 21.09.2017 року - адміністративно-побутового та торгівельного комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . До того ж просив повернути предмети іпотеки позивачу. 
У вказаній заяві позивач посилався як на підставу задоволення вказаних вимог на незаконність та підроблення документів на підставі яких державним реєстратором вчинено реєстраційні дії переходу права власності на ім`я ОСОБА_2 . 
Крім того, 08 вересня 2021 року від адвоката Розніна В.А., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 надійшла заява про зміну (доповнення) позовних вимог в якій раніше зазначених вимог просив також суд визнати за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку, реєстраційний номер: 25175848101, кадастровий номер: 4810137200:16:003:0016 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна: адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10547248101 за адресою: АДРЕСА_1 .
Аналізуючи зміст первісної заяви з уточненнями від 07 вересня 2020 року та уточненої позовної заяви від 11 лютого 2021 року слід зазначити, що у первісній заяві позивач зазначав про відсутність необхідних документів для реєстрації права власності на ім`я ОСОБА_2 , а в уточненій про незаконність та підробку документів які стали підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_2 , у зв`язку з чим просив визнати їх недійсним, протиправними та скасувати, а крім того, заявлені вимоги про визнання права власності за ОСОБА_1 право власності на адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією адресою.
Отже, наведене свідчить про те, що позивачем в уточненій позовні заяві та заяві про зміну (доповнення ) позовних вимог змінено підстави та предмет позову, що по своїй суті є пред`явленням нового позову.
З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у прийняті уточненої позовної заяви від 11 лютого 2021 року та заяви про зміну (доповнення) позовних вимог від 08 вересня 2021 року та обґрунтовано повернув їх позивачу.
Доводи апеляційної скарги про відсутність підстави для повернення заяви про зміну (доповнення) позовних вимог, оскільки ця заява подана до позову взагалі, а не до уточненої позовної заяви не заслуговують на увагу, оскільки у зазначеній заяві (доповнення) заявлені окремі вимоги майнового характеру, що є неможливим з огляду на вказане вище. 
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, яка постановлена з додержанням норм процесуального права, а відтак апеляційна скарга підлягає залишенню без змін.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом ухвала постановлена без належного повідомлення позивача та без врахування його думки не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи розписками представників позивача про судове засідання призначене на 08 та 15 вересня 2021 року (т. 4 а.с.42). 
В іншій частині ухвала суду не була предметом розгляду апеляційним судом.
Керуючись ст. ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану в його інтересах адвокатом Розніним Володимиром Андрійовичем залишити без задоволення.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2021 року в частині відмови у прийняті до розгляду та повернення ОСОБА_1 уточненої позовної заяви від 11 лютого 2021 року та заяви про зміну (доповнення) позовних вимог від 08 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст постанови складено 24 листопада 2021 року.