ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року	Львів	Справа № 140/2508/21 пров. № А/857/17944/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,
з участю секретаря судового засідання –     Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року  у справі № 140/2508/21 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій,-

суддя в 1-й інстанції – Ксензюк А. Я.,
час ухвалення рішення – 24.05.2021 року,
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                  в с т а н о в и в:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Головного управління ДПС у Волинській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05 лютого 2021 року №0006420709, №0006430709, №0006440709, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05 лютого 2021 року №Ф-0006400709 та рішення про застосування штрафних санкцій від 05 лютого 2021 року №0006410709.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 05 лютого 2021 року форми “Р” №0006420709, форми “Д” №0006430709, форми “В4” №0006440709,  вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05 лютого 2021 року №Ф-0006400709, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску від 05 лютого 2021 року №0006410709.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №140/85/20, яка набрала законної сили 13 січня 2021 року та отримана ГУ ДПС У Волинській області 28 січня 2021 року вх.№1419/5 контролюючий орган 05 лютого 2021 року виніс оскаржувані документи відповідно до вимог розділів ІІ-ІІІ Порядку №1204 без порушення строку, визначеного п.102.1 ст.102 ПК України, враховуючи норми п.102.4 ст.102 цього Кодексу. Таким чином, вважає, що податкові повідомлення-рішення від 05 лютого 2021 року №0006420709, №0006430709, №0006440709, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 05 лютого 2021 року №Ф-0006400709 та рішення про застосування штрафних санкцій від 05 лютого 2021 року №0006410709 є обґрунтованими та прийнятими з дотриманням норм чинного податкового законодавства. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження судом першої інстанції.

Представник відповідача (апелянта) – Калинюк Д.С. у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Представник позивача – Шишута Ю. В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у справі №140/85/20, яке набрало законної сили, встановлені такі обставини.
ГУ ДПС у Волинській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року та виконання вимог валютного та іншого законодавства з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, за результатами якої складено акт від 04 листопада 2019 року №3718/03-20-13/ НОМЕР_1 .
На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом 20 грудня 2019 року винесені податкові повідомлення-рішення, а саме: №000603302, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на доходи фізичних осіб на 826217,13 грн та застосовано штрафні санкції на суму 206554,29 грн; №0006043302, яким збільшено суму грошового зобов`язання за військовим збором на 68851,41 грн та застосовано штрафні санкції на суму 17212,86 грн; №0006053302, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 86175 грн та застосовано штрафні санкції на 21380,25 грн; вимогу про сплату боргу (недоїмки) №0-0005353302 з ЄСВ на 86175,35 грн та рішення про застосування штрафних санкцій №0006013302 за донарахування ЄСВ на 17235,07 грн.
Не погоджуючись із вказаними вище рішеннями ГУ ДПС у Волинській області, позивач оскаржив їх у судовому порядку.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у справі №140/85/20 позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ  ДПС у Волинській області від 20 грудня 2019 року №0006033302 в частині визначення грошового зобов`язання на суму 759682,91 грн та штрафних санкцій на суму 189920,73 грн, №0006043302 в частині визначення грошового зобов`язання на суму 63306,89 грн та штрафних санкцій на суму 15826,73 грн, №0006053302 в частині визначення грошового зобов`язання на суму 79782,33 грн та штрафних санкцій на суму 19945,58 грн, визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 20 грудня 2019 року №Ф-0005353302 в частині визначення грошового зобов`язання на суму 80857,42 грн, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС у Волинській області про застосування фінансових санкцій від 20 грудня 2019 року №0006013302 в частині визначення штрафних санкцій на суму 16171,48 грн, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у справі №140/85/20 залишено без змін.
05 лютого 2021 року ГУ ДПС у Волинській області на підставі акта перевірки від 04 листопада 2019 року №3718/03-20-13/2113704819 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у справі №140/85/20 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року, винесено такі рішення: податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0006420709, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 66534,22 грн та застосовано штрафні санкції у сумі 16633,56 грн; податкове повідомлення-рішення форми «Д» №0006430709, яким збільшено суму грошового зобов`язання по військовому збору на 5544,52 грн та застосовано штрафні санкції у сумі 1386,13 грн; податкове повідомлення-рішення форми «В4» №0006440709, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 5738,67 грн та застосовано штрафні санкції у сумі 1434,67 грн; вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0006400709 по єдиному внеску на 5317,93 грн; рішення про застосування штрафних санкцій №0006410709 за донарахування єдиного внеску у сумі 1063,59 грн.
Підставою для скасування вказаних рішень позивач зазначає порушення відповідачем строків їх прийняття.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, приймаючи податкові повідомлення-рішення від 05 лютого 2021 року №0006420709, №0006430709, №0006440709, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05 лютого 2021 року №Ф-0006400709 та рішення про застосування штрафних санкцій від 05 лютого 2021 року №0006410709 діяв поза межами порядку, визначеного законом, оскільки виніс такі за межами встановленого строку, визначеного п.7 розділу ІІ Порядку №1204, тому вищезазначені оскаржувані рішення  є протиправними і підлягають скасуванню.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.
Відповідно до пп.14.1.157. п.14.1. ст.14 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України передбачає, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Поняття податкового боргу визначене у пп.14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК України як сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
За змістом пп.14.1.39. п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно з пп.54.3.2 п.54.1 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
П.58.1 ст.58 ПК України передбачає, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.
Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.58.2 ст. 58 ПК України).
Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
За приписами п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Згідно з п.60.1 ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:
60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу;
60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Як передбачено п.60.3, 60.4 ст.60 ПК України у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.
У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.
Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за № 124/2825 затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.
Так, відповідно до пп.4 п.1 розділу V цього Порядку (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, сума зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства, що визначені у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу. 
Згідно з п.3 розділу V вищезазначеного Порядку №1204 у випадках, визначених підпунктами 2 і 4 пункту 1 цього розділу, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня отримання платником податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.
П.5 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків передбачає, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства. 
Відповідно до п.7 цього Порядку №1204 податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4-6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що у разі, якщо за результатами судового оскарження грошове зобов`язання, визначене платнику податків оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, зменшується, платнику податків направляється окреме податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким органом рішення за результатами судового оскарження.
Як вбачається з матеріалів справи, за наслідками оскарження позивачем у судовому порядку податкових повідомлень-рішень від 20 грудня 2019 року №000603302, №0006043302, №0006053302, податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) №0-0005353302 та рішення про застосування штрафних санкцій №0006013302 та набранням законної сили рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у справі №140/85/20 згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у контролюючого органу виник обов`язок щодо прийняття нових податкових повідомлень-рішень/вимоги протягом 3 робочих днів з дня отримання ним рішення суду апеляційної інстанції.
Матеріалами справи підтверджується і не заперечується відповідачем той факт, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року, якою залишено без змін рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у справі №140/85/20 отримана ГУ ДПС у Волинській області 28 січня 2021 року вх.№1419/5.
Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідач протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким органом рішення за результатами судового оскарження зобов`язаний був винести нові податкові повідомлення-рішення/вимогу на зменшену суму грошового зобов`язання.
Разом з тим, податкові повідомлення-рішення від 05 лютого 2021 року №0006420709, №0006430709, №0006440709, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 05 лютого 2021 року №Ф-0006400709 та рішення про застосування штрафних санкцій від 05 лютого 2021 року №0006410709 винесені ГУ ДПС у Волинській 05 лютого 2021 року, тобто за межами трьохденного строку, встановленого п.7 розділу ІІ Порядку №1204 строку.
Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що жодних доказів на спростування порушення встановленого п.7 розділу ІІ Порядку №1204 строку відповідач ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надав.
Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, однією зі складових верховенства права є правова визначеність; вона вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість (передбачуваність) ситуацій та правовідносин, що виникають. Принцип правової визначеності передбачає, що органи державної влади повинні бути обмежені у своїх діях заздалегідь встановленими та оголошеними правилами, які дають можливість передбачити з великою вірогідністю та точністю заходи, що будуть застосовані представниками влади в тій чи іншій ситуації. Отже, правова визначеність передбачає стабільність і цілісний характер законодавства, здійснення адміністративної практики органами державної влади на основі закону відповідно до принципу верховенства права, а також прозорість і демократизм при прийнятті владних рішень.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, приймаючи податкові повідомлення-рішення від 05 лютого 2021 року №0006420709, №0006430709, №0006440709, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05 лютого 2021 року №Ф-0006400709 та рішення про застосування штрафних санкцій від 05 лютого 2021 року №0006410709 діяв поза межами порядку, визначеного законом, оскільки виніс такі за межами встановленого строку, визначеного п.7 розділу ІІ Порядку №1204, тому вищезазначені оскаржувані рішення  є протиправними і підлягають скасуванню.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                    п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року  у справі № 140/2508/21 – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 22 листопада 2021 року.