П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/1786/21	
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.
                               П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
                                                    -                   Кравченка К.В.  
при секретарі                               -            Філімович І.М.
за участю: 
          представника апелянта – Мунтян Є.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

09 лютого 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 20.01.2021 року №603/15-32-09-03-29 про накладення адміністративного штрафу на позивача в розмірі 10 000,00 грн.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що 15.12.2020 року відповідно до наказу від 10.12.2020 року №6230-п відповідачем проведено перевірку з питань реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів в магазині позивача, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно висновків акту перевірки від 28.12.2020 року №5514/15-3-09-03-12/ НОМЕР_1 , перевіркою встановлено порушення реалізації алкогольних напоїв, що реалізувались за цінами нижчими від максимально роздрібних цін, з реалізації через роздрібну торгівельну мережу, а саме: 06.01.2019 року реалізовано коньяк 5 зірок 0,5л. з вмістом 40% за ціною – 140,00 грн. (МОВ і РЦ – 151,66 грн.).
Поряд з цим, позивач зазначив, що жодного посилання податковим органом на відповідні накладні, які б свідчили про отримання коньяку 5*, перевіркою не визначено.
Водночас позивачем зазначено, що мінімальна вартість коньяку 3* має бути 128,20 грн. (641,6 х 40% х0,5:100). Ціна коньяку, проданого 06.01.2019 року складає 140 грн., а саме більше його мінімальної вартості. Також відповідно до звіту документів із носія ІД 002416517280 06.01.2019 року був проданий коньяк 0,5л. 3* за 140,00 грн. мінімальна ціна якого встановлена законодавством в розмірі 128,20 грн.
Позивач вважає висновки відповідача у акті перевірки від 28.12.2020 року безпідставними, а тому податкове повідомлення-рішення (далі – ППР) №603/15-32-09-03-29 про накладення на позивача штрафу на підставі висновків зазначеного акту підлягає визнанню протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Головне управління ДПС в Одеській області 05.04.2021 року заперечував проти задоволення  позову, обґрунтовуючи свою правову позицію зазначало, що перевіряючими проведено перевірку позивача та встановлено відповідні порушення, зокрема реалізацію алкогольних напоїв за цінами нижчими від мінімально роздрібних, з реалізації через роздрібну мережу, а саме: 06.01.2019 року реалізовано коньяк 5 зірок, 0,5 літрів з вмістом спирту 40% за ціною – 140,00 грн. (МОВ і РЦ – 151,66 грн.) (Постанова №957), тоді, як мінімальна ціна реалізації на думку відповідача становить 151,66 грн.
Також представником відповідача зазначено, що посилання позивача на мінімальну ціну у розмірі 128,32 грн. виходить з розрахунку коньяку 3 зірок.
Таким чином враховуючи визначені вимоги законодавства, прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 20.01.2021 року №603/15-32-09-03-29 на суму 10 000,00 грн. – є повністю обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню, а позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДПС в Одеській області задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 20.01.2021 року  №603/15-32-09-03-29.
Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 44069166)  за рахунок бюджетних асигнувань на користь  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. сплачені за платіжним дорученням №326 від 05.02.2021 року.
На вказане рішення суду Головне управління ДПС в Одеській подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.  
Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставин справу у їх сукупності, неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права, зокрема щодо повноти дослідження обставин справи. У зв`язку з викладеним, на думку апелянта, рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, яка здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ідентифікаційний номер НОМЕР_1 від 19.07.2001 року, номер запису про включення відомостей про фізичну особу-підприємця до ЄДР 2 535 017 0000 000772 (а.с.12-15).
ФОП Гросу видана ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №15150308202002660, дата реєстрації 10.06.2020 року, термін дії з 14.06.2020 по 14.06.2021 року (а.с.16).
Судом встановлено, що 15.12.2020 року відповідно до наказу від 10.12.2020 року №6230-п головним державним ревізором-інспектором відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Одеській області Рейдоб С.Г. – направлення №1766 від 14.12.2020 року та головним державним ревізором-інспектором відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю підакцизними товарами ГУ ДПС в Одеській області Хвощинським В.М. – направлення №1767 від 14.12.2020 року проведено перевірку магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ФОП ОСОБА_1 . 
За результатами проведеної перевірки податковим органом був складений акт від 28.12.2020 року №5514/15-32-09-03-12/24165/7280 «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального», відповідно до висновку якого, встановлено порушення позивачем зокрема постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» (із змінами) за що передбачена відповідальність ст.17 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (із змінами) (а.с.69-72). 
Також у вищевказаному акті перевіряючими зазначено, що за результатами проведеної фактичної перевірки зокрема встановлено, реалізацію алкогольних напоїв, що реалізовувались за цінами нижчими від максимально роздрібних цін, з реалізації через роздрібну торгівельну мережу, а саме: 06.01.2019 року реалізовано коньяк 5 зірок, 0.5 л. з вмістом спирту 40% за ціною – 140,00 грн. (МОВ і РЦ – 151,66 грн.).
На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.01.2021 року №603/15-32-09-03-29, яким за встановлене порушення п.2 постанови від 30.10.2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за платежем адміністративні штрафі та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва та обліку алкогольних напоїв та тютюнових виробів на суму 10 000,00 грн. (а.с.7).
Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.
ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пп.14.1.106 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України    максимальні роздрібні ціни - це ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни.
Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.
Згідно пп. 14.1.252 п. 14.1 статті 14 ПК України тютюнові вироби - тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.
Алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу «живого» бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД (пп. 14.1.5 п. 14.1 статті 14 ПК України).
За визначеннями, наведеними у пп. 14.1.4, 14.1.145 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, акцизний податок - це непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції); підакцизні товари (продукція) - це товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
У розумінні статті 1 Закону №481/95-ВР, мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари; мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - це ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.
Відповідно до ч.1 статті 16 Закону №481/95-ВР    контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Згідно ч.10 статті 18 Закону №481/95-ВР, Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.
Згідно ч. 1-3 статті 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.
Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.
Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати.
Згідно ч. 13 статті 18 цього Закону за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів однієї власної назви, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких вказані різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими, ніж ті, що вказані на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках.
Відповідно до норм ч.1,2    статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:
- оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень (п.14);
- роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень (п.15).
Так колегія суддів зазначає, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував на відсутність в його діях порушення вимог статті 17 Закону №481/95-ВР, а саме 06 січня 2019 року мала місце реалізація напою – коньяк об`ємом 0,5 л за вартістю 140,00 грн., а не коньяку 5 зірок, 0.5 л. з вмістом спирту 40% за ціною – 140,00 грн., як зазначено відповідачем, тобто має місце неправильна ідентифікація напою перевіряючими.
Так, в акті перевірки від 28 грудня 2020 року №№5514/15-3-09-03-12/2416517280 зазначено, що перевіркою встановлено факт реалізації 06.01.2019 року коньяку 5 зірок, 0.5 л. з вмістом спирту 40% за ціною – 140,00 грн. (МОВ і РЦ – 151,66 грн.).
Натомість, позивач як в позовній заяві, так і при перевірці наполягав на тому, що ним не реалізовувався коньяк 5 зірок, 0.5 л. з вмістом спирту 40% за ціною – 140,00 грн., на підтвердження чого надав видаткові накладні №1002030 від 17.04.2018 року, №1002031 від 17.04.2018 року, №1006852 від 13.11.2018 року та №1007435 від 11.12.2018 року, згідно яких придбавання коньяку 5* відсутнє.  
Тобто, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що оскільки немає жодного підтвердження, що продукція, описана податковим органом, була реалізована саме з цієї партії товару має місце не доведення відповідачем факту порушення позивачем статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»
Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність своїх рішень про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу довести факт вчинення позивачем порушення Закону відповідними доказами, чого ним зроблено не було.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, прийняті ГУ ДПС в Одеській області податкового повідомлення-рішення від 20 січня 2021 року №603/15-32-09-03-29 є протиправними, а отже такими, що підлягають скасуванню.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Поряд з цим, слід зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення, рішення  Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 18 жовтня 2021 року.
 
Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Вербицька Н. В.    Кравченко К.В.