УХВАЛА

12 листопада 2021 року  
м. Київ
справа №120/4886/18-а
адміністративне провадження №К/9901/40152/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Олендера І.Я., 
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,
перевіривши касаційну скаргу Державного підприємства «Тульчинське лісомисливське господарство» на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі №120/4886/18-а за позовом Державного підприємства «Тульчинське лісомисливське господарство» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
в с т а н о в и в:
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Державне підприємство «Тульчинське лісомисливське господарство» 02.11.2021 звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі №120/4886/18-а та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Також, як вбачається зі змісту поданої позивачем касаційної скарги, останнім, у зв`язку з пропуском процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, порушено питання про його поновлення.
Надаючи оцінку доводам викладеним Державним підприємством «Тульчинське лісомисливське господарство» у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанцій, Верховний Суд зазначає наступне.
В обґрунтування підстав для поновлення строку, скаржник вказує на наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав, передбачених статтею 47, 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку в такі строки.
Так, Державне підприємство «Тульчинське лісомисливське господарство» посилається на те, що вперше позивач звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у справі №120/4886/18-а в межах встановленого КАС України строку на касаційне оскарження, яку Верховний Суд ухвалою від 13.08.2021 залишив без руху з підстав того, що наведене скаржником обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення було недостатнім для відкриття касаційного провадження відповідно до пунктів 1 та 4 частини четвертої   статті 328 КАС України. Ухвалою від 12.10.2021 Верховний Суд касаційну скаргу повернув з підстав неусунення недоліків касаційної скарги.
Усунувши недоліки касаційної скарги, погодивши із положеннями процесуального закону позивач скориставшись наданим КАС України правом повторного звернення та вдруге подав до Верховного Суду касаційну скаргу у справі №120/4886/18-а з проханням визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції. Водночас позивач наголосив, що повернення касаційної скарги заявнику не повинно перешкоджати праву особи, в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону, на повторне звернення до суду касаційної інстанції з такою скаргою. 
Враховуючи положення частини третьої статті 329 КАС України, суд дійшов висновку, що наведені скаржником доводи є достатніми для визнання поважними підстав пропуску процесуального строку на подання касаційної скарги та відкриття касаційного провадження у даній справі.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Так, відповідно до положень частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
З огляду на зміст касаційної скарги, підставою касаційного оскарження рішення суду  апеляційної інстанції у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема пункти 1, 3, 4 частини четвертої статті 328, пункт 1 частини другої статті 353 КАС України. 
Враховуючи те, що скаржник при визначенні підстав касаційного оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі №120/4886/18-а навів мотиви для перевірки застосування судом норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що такі доводи підлягають перевірці під час касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення. 
Оглянувши касаційну скаргу та додані до неї матеріали судом встановлено, що скаргу подано з дотриманням інстанційної підсудності, порядку та строків касаційного оскарження, за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України. 
Підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. 
Зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України перевірено.
Також, як вбачається з документів долучених позивачем до касаційної скарг, Державним підприємством «Тульчинське лісомисливське господарство» заявлено клопотання про зупинення дії постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі №120/4886/18-а до закінчення її перегляду у касаційному порядку. Мотивуючи вказане клопотання позивач вказує, що з моменту набрання спірною постановою законної сили, сума податкових зобов`язань визначених в оскаржуваних ним податкових повідомленнях-рішеннях набуває статусу узгоджених та підлягає сплаті в обов`язковому прядку. Як наслідок, передчасне виконання позивачем податкових зобов`язань за спірними податковими повідомленнями-рішеннями зупинить роботу підприємства, та у подальшому, завдавши збитків, блокує його господарську діяльність.   
Відповідно до статті 129-1   Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. 
Згідно з частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Зупинення виконання оскаржених судових рішень та зупинення їх дії є повноваженнями суду касаційної інстанції, завданням яких є не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати, у зв`язку з виконанням оскаржених судових рішень.
При цьому, оскарження в касаційному порядку рішення, яке не передбачає примусового виконання, не є безумовною підставою для зупинення дії такого рішення.
Виходячи зі змісту наведених норм, зупинення дії оскаржуваного судового рішення можливе лише за наявності для цього поважних причин й, при цьому, є правом, а не обов`язком суду касаційної інстанції.
У свою чергу, для визнання обґрунтованим клопотання про зупинення дії судових рішень необхідна наявність вагомих причин, які б підтверджували наявність підстав для виникнення порушень прав, свобод та охоронюваних законом інтересів учасників справи при настанні наслідків, пов`язаних з виконанням вирішених позовних вимог. 
Натомість, наведені позивачем обставини, суд не вбачає достатніми для задоволення клопотання Державного підприємства «Тульчинське лісомисливське господарство» про зупинення дії постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі №120/4886/18-а, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Крім того, зупинення дії судового рішення не впливає на факт набрання/не набрання ним законної сили.
Таким чином, за відсутності у клопотанні Державного підприємства «Тульчинське лісомисливське господарство» обґрунтованих та достатніх доводів, що дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії оскаржуваного судового рішення, у задоволенні такого необхідно відмовити.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України якщо разом з касаційною скаргою подано заяву чи клопотання, суд встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань.
Частиною першою статті 338 КАС України передбачено, що учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції.
Керуючись статтями 248, 330, 334, 335, 338, 355, 359, 375 КАС України, - 
у х в а л и в:
Визнати поважними підстави пропуску Державним підприємством «Тульчинське лісомисливське господарство» строку на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі №120/4886/18-а та поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Тульчинське лісомисливське господарство» на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі №120/4886/18-а за позовом Державного підприємства «Тульчинське лісомисливське господарство» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Відмовити у задоволенні клопотання Державного підприємства «Тульчинське лісомисливське господарство» про зупинення дії постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі №120/4886/18-а.
Витребувати з Вінницького окружного адміністративного суду справу №120/4886/18-а.
Встановити строк для подання відзиву (пояснень, заперечень) на касаційну скаргу тривалістю у десять днів з дня вручення копії ухвали про відкриття касаційного провадження та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Копію ухвали про відкриття касаційного провадження надіслати скаржнику, а іншим учасникам справи разом з зазначеною ухвалою надіслати також копії касаційної скарги та додані до неї матеріали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
              Судді                                                                                          І.Я. Олендер
                                                                                                                        І.А. Гончарова
                                                                                                                  Р.Ф. Ханова