ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 листопада 2021 року
м. Харків 
справа № 638/111/21
провадження № 22-ц/ 818/2396/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Тичкової О.Ю.,
суддів – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
сторони справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Департамент патрульної поліції,
інші учасники справи:
третя особа – інспектор 4 батальйону 1 роти УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Мализий Віталій Володимирович,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , який діє в інтересах  ОСОБА_1 , на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова, постановлену 11 січня 2021 року у складі судді Аркатової К.В.,
УСТАНОВИВ:
Четвертого січня 2021 року ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Департаменту патрульної поліції 30 000 грн на відшкодування завданої ОСОБА_1 моральної шкоди та судові витрати.
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції передано на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.
Суд посилався на ч.2 ст.27 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) і виходив з того, що вимога ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди ґрунтується на протиправній бездіяльності Управління патрульної поліції в рамках справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто відсутні незаконні рішення, дії чи бездіяльність органів, що здійснюють оперативно – розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Тому відсутні підстави для застосування вимог ч.4 ст.28 ЦПК України в частині підсудності по даній справі і справу на підставі ч.2 ст.27 ЦПК України позов ОСОБА_1 належить направити за місцезнаходженням відповідача –Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3), що територіально належить до Солом`янського району м. Києва. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який діє в інтересах  ОСОБА_1 , просить ухвалу суду від 11.01.2021 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування посилається на порушення норм матеріального і процесуального права. А саме, Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, до повноважень якої віднесено досудове розслідування, оперативно-розшукова діяльність. Тому до спірних правовідносин можуть бути застосовані правила ч.4 ст. 28 ЦПК України.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , подана в інтересах ОСОБА_1 , не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, 04.01.2021 ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав до суду позовну заяву до Департаменту патрульної поліції, у якій просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 30000 грн на відшкодування моральної шкоди (а.с. 1-8). Відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 . Департаментом патрульної поліції Биченко А.О. просив здійснити в порядку, визначеному Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».
За загальним правилом, відповідно до ч.1, ч.2 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Стаття 28 ЦПК України визначає правила альтернативної підсудності за вибором позивача. Зокрема ч.4 вказаної статті передбачає, що позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Положення статті 5 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» містять вичерпний перелік підрозділів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зокрема вказано, що така діяльність здійснюється оперативними підрозділами національної поліції - підрозділами кримінальної та спеціальної поліції. Зазначено, що проведення оперативно-розшукової діяльності іншими підрозділами зазначених у цій статті органів, підрозділами інших міністерств, відомств, громадськими, приватними організаціями та особами забороняється.
Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про національну поліцію» у складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення.
Суд першої інстанції правильно встановив, що Управління патрульної поліції не належить до органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, тому правила ч.4 ст.28 ЦПК України при визначенні підсудності позову ОСОБА_1 застосовуватися не можуть. 
Посилаючись в апеляційній скарзі на положення статті 5 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», ОСОБА_2 цитує її неповно, тому неправильно її тлумачить. Так абзацом другим частини першої статті 5 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» визначено, що оперативно-розшукова діяльність здійснюється оперативними підрозділами Національної поліції - підрозділами кримінальної та спеціальної поліції. Вказаний абзац установлює, що оперативно-розшукову діяльність здійснюють не всі без виключення оперативні підрозділи Національної поліції, а лише підрозділи кримінальної та спеціальної поліції. Тобто підрозділи поліції, включені до складу поліції пунктами 1, 5 частини третьої статті 13 Закону України «Про національну поліцію». Патрульна поліція є окремим підрозділом національної поліції, визначеним пунктом другим частини третьої статті 13 Закону України «Про національну поліцію».
Органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють, зокрема, слідчі підрозділи органів Національної поліції. Дізнання здійснюють підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів органів Національної поліції (ч.1, аб. а) п. 1 ч.2, аб. а) ч.3 статті 38 Кримінального процесуального кодексу України). 
Оскільки відповідачем у справі є Департамент патрульної поліції, що не є органом, що відповідно до закону здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції не підсудна Дзержинському районному суду міста Харкова.
Відповідно до статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Юридична адреса відповідача Управління патрульної поліції є: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, що територіально відноситься за підсудністю Солом`янському районному суду міста Києва. Тому висновок суду першої інстанції про передачу справи за місцезнаходженням відповідача на підставі ч.2 ст. 27 ЦПК України відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_1 , слід залишити без задоволення, ухвалу суду від 11.01.2021 – залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , який діє в інтересах  ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складений 8 листопада 2021 року.

Головуючий                                                         О.Ю. Тичкова

Судді                                                                        О.В. Маміна 

                                                                       Н.П. Пилипчук