УХВАЛА

05 жовтня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/6260/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Хахуди О.В.,

представників учасників справи:
позивача - "UKRAILTRANS TRADE AND LOGISTIK KFT" - Силакова М.А.,
відповідача-1 - товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ РЕІЛВЕЙЗ" - Непочатих В.В.,
відповідача-2 - ОСОБА_1 - не з`яв., 

розглянув касаційну скаргу "UKRAILTRANS TRADE AND LOGISTIK KFT"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2021
(головуючий  - суддя Станік С.Р., судді: Дикунська С.Я. і Тищенко О.В.)
у справі № 910/6260/20
за позовом "UKRAILTRANS TRADE AND LOGISTIK KFT" (далі - Позивач)
до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ РЕІЛВЕЙЗ" (далі - Товариство);
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 )
про стягнення 58 534,15 долара США.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано до господарського суду міста Києва про стягнення 98 534,15 долара США і обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем-1 зобов`язань за договорами в частині оплати послуг, яке (виконання) було забезпечено порукою, причому поручителем виступав відповідач-2. 

2. У подальшому розмір позовних вимог було зменшено, а згодом - збільшено,  в кінцевому підсумку він склав 58  912,15 долара США.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
3. Рішенням господарського суду міста Києва від 15.12.2020 (суддя Карабань Я.А.): позов задоволено частково;  стягнуто солідарно з Товариства та ОСОБА_1 на користь Позивача  45  934,15 дол. США заборгованості за договором транспортного експедирування від 15.03.2017 № 855-94 (далі - Договір № 855-94); стягнуто з Товариства на користь Позивача 12 600 дол. США заборгованості за договором транспортного експедирування від 07.02.2020 №875-2-2020 (далі - Договір № 875-2-2020) і 533,50 дол. США судового збору та 561,93 дол. США витрат на правову допомогу; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Позивача 344,51 дол. США судового збору та 362,21 дол. США витрат на правову допомогу; у решті позову відмовлено.
4. Рішення мотивовано обґрунтованістю позовних вимог саме в зазначених сумах.
5. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2021: задоволено апеляційну скаргу Товариства у частині солідарного стягнення 45 934,15  дол. США за Договором №855-94; згадане рішення місцевого господарського суду у частині солідарного стягнення з Товариства та   ОСОБА_1 45 934,15 дол. США заборгованості за Договором №855-94 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог; резолютивну частину відповідного рішення місцевого господарського суду викладено в  такій редакції: "1. Позов задовольнити частково. 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ РЕІЛВЕЙЗ" (03151, місто Київ, вулиця Очаківська, будинок 5/6, ідентифікаційний код 39774973) на користь "UKRAILTRANS TRADE AND LOGISTIK KFT" (Hungary, 1143 Budapest Stefania ut 101-103, реєстраційний номер в реєстрі фірм 01-09-902025) 12 600 (дванадцять тисяч шістсот) доларів США 00 центів заборгованості за договором транспортного експедирування №875-2-2020 від 07.02.2020, 533 (п`ятсот тридцять три) долари США 50 центів судового збору та 561 (п`ятсот шістдесят один) долар США 93 центів витрат на правову допомогу. 3. У задоволенні іншої частини позову відмовити"; стягнуто з Позивача на користь Товариства судовий збір за подання апеляційної скарги  в сумі  37 218,85 грн.; судові витрати в частині 344,51 дол.  США судового збору та 362,21 дол. США витрат на правову допомогу у суді першої інстанції і витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції  в сумі 400 дол. США  залишено за Позивачем.
6. Постанову мотивовано обґрунтованістю позовних вимог лише в зазначеній сумі (12 600 дол. США).
Короткий зміст вимог касаційної скарги 

7. У касаційній скарзі до Верховного Суду Позивач, зазначаючи про невідповідність оскаржуваної постанови апеляційної інстанції нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам справи, просить її скасувати повністю, залишити без змін рішення місцевого господарського суду від 15.12.2020, стягнути з Товариства на користь Позивача судові витрати у зв`язку з поданням касаційної скарги та на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8.  Судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права - статті 11, 509, 526, 546, 547, 553, 554, 626, 933 Цивільного кодексу України та порушено норми процесуального права - статті 73-79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

9. При скасуванні рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції було порушено вимоги статті 14 ГПК України.

10. Апеляційний господарський суд застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18.

Доводи інших учасників справи

11. За приписами частини першої статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції. У даному разі ухвалою Верховного Суду від 10.08.2021 учасникам справи було встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 03.09.2021. Проте Товариством відзив на касаційну скаргу подано лише 08.09.2021, тобто поза межами зазначеного строку. Водночас  положеннями ГПК України встановлено, що: 
- у суді касаційної інстанції касаційна скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції (стаття 301); 
- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина дев`ята статті 165).

Оскільки Товариством не подано відзив на касаційну скаргу у встановлений судом строк та не зазначено й не обґрунтовано поважних причин пропуску цього строку, Верховний Суд  розглядає справу за наявними в ній  матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА ПЕРЕВІРЕНИХ СУДОМ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

12. Позивачем як експедитором та відповідачем-1 як замовником було укладено Договір №855-94 (далі також Договір-1), відповідно до якого експедитор зобов`язується за винагороду та за рахунок замовника організувати виконання транспортно-експедиторських послуг (ТЕП) та інших послуг, пов`язаних з перевезенням залізницями транзитних, експортних та імпортних вантажів, узгоджених у додатках до цього договору.

13. Як вказував Позивач, на виконання вимог Договору-1 ним були надані, а відповідачем-1 прийняті послуги з 15.03.2017 по 08.10.2019 на загальну суму                          6 872 122,11 дол. США згідно з підписаними сторонами та завіреними їх печатками актами надання послуг.

Позивачем також надано акт звірки взаємних розрахунків, підписано від імені Позивача виконавчим директором ОСОБА_2, а від імені відповідача-1 - директором ОСОБА_1 й засвідчений печатками сторін, в якому зафіксовано, що станом на 31.07.2019 заборгованість відповідача-1 складає  204  575,15 дол. США.

Відповідачем-1 вказані послуги оплачені частково, у загальному розмірі 686 187,96 дол. США, а також 100 000 дол. США за згодою відповідача-1 сплачено ТОВ "МАКСАТ 2030".

14. 27.01.2020 Позивачем та відповідачем-1, в особі директора ОСОБА_1 (відповідач-2) підписано додаткову угоду № 857-01 до Договору-1 (далі - Додаткова угода) про погодження графіка погашення замовником заборгованості в розмірі 85 934,15 дол. США. Додаткова угода діє до  30.06.2021.

15. Крім того, Позивачем (експедитор) і відповідачем-1 (замовник) укладено Договір № 875-2-2020 (далі також Договір-2) також на виконання ТЕП та інших послуг, пов`язаних з перевезенням залізницями транзитних, експортних та імпортних вантажів, узгоджених у додатках до цього договору.

16. На виконання умов Договору-2 Позивачем були надані, а відповідачем-1 прийняті послуги на  загальну суму 12 600 дол. США згідно з підписаним сторонами та завіреним їхніми печатками актом надання послуг № 1. 

У частині стягнення зазначеної суми з Товариства на користь Позивача рішення місцевого господарського суду в апеляційній інстанції не оскаржувалося.

17. За умовами Додаткової угоди, остання не містить визначення правової природи зазначених у ній коштів (розстрочених до виконання), а в ній лише вказується, що сторони погодили графік погашення заборгованості.

18. Пунктом 4.2 Договору-1 визначено, що замовник відшкодовує експедитору всі витрати, пов`язані із затримкою вагонів та/чи неприйманням вагонів транзитними залізницями з вини замовника чи відправника вантажу, якщо ці витрати підтверджені документально.  

Пунктом 2.8 цього договору узгоджено здійснення оплати наданих послуг Позивача у відповідності з умовами даного договору, додатків до нього та окремими письмовими погодженнями.

19. Матеріали справи не містять доказів передачі експедитором (Позивачем) замовнику (Відповідачу-1) інструкцій, як це передбачено пунктами 2.2, 2.4 Договору-1, на відвантаження з відповідними даними для забезпечення розрахунків із залізницями, на підтвердження необхідності попередньої оплати перевезень, з метою попередження затримки вагонів.

20. Матеріали справи не містять рахунків, які виставлялися/надсилалися Позивачем відповідачу-1 на виконання пункту 3.2 Договору-1 на підтвердження оплати спірної суми коштів на користь відповідної залізниці та з документальним підтвердженням такої сплати.

При цьому 43 714 дол. США складають суму штрафу, який  нарахований транзитною залізницею на підставі актів загальної форми, які не містять відомостей про те, що експедитором (Позивачем) понесені відповідні витрати, і останнім не подано доказів списання відповідних сум штрафів з експедитора (Позивача) у встановленому порядку саме на підставі вказаних актів загальної форми.

21. До актів виконаних робіт включено суму плати за простій вагонів у загальному розмірі 52 630,93 грн. Проте положеннями Договору-1 не передбачено нарахування плати за простій вагонів, умови такого нарахування, відповідна вартість, і Позивачем не надано належних доказів того, що включені до актів суми простою є збитками та/або витратами і що він поніс збитки та/або втрати у вказаних розмірах. 

При цьому низка актів надання послуг містить розбіжності стосовно частини наданих послуг.

22. Щодо  зазначеної Позивачем заборгованості у сумі  45 934,15 дол. США судом апеляційної інстанції вказано (з урахуванням змісту пунктів 1, 4  Додаткової угоди та пункту 2.8 Договору-1), що сторонами договору не визначено правової природи цієї суми як забезпечення виконання зобов`язання,  або безпосередньо як зобов`язання, або як штрафної санкції. 

23. Згаданий акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є лише технічним (фіксуючим) документом і не свідчить про визнання/підтвердження відповідачем-1 заборгованості перед Позивачем саме за Додатковою угодою і не підтверджує, що Додатковою угодою передбачені зобов`язання, визначені в цьому акті звірки.   

24. Позивачем не доведено обставини щодо підтвердження електронним листуванням невиконання відповідачем-1 зобов`язань щодо надання обумовленого обсягу документів, що нібито стало підставою для затримки вагонів і, відповідно, нарахування штрафів, а так само не подано доказів того, що внаслідок дій відповідача-1 відбулася затримка вагонів, що призвело до виникнення заборгованості за визначений Позивачем період часу.

25. ОСОБА_1 (відповідач-2) не виступала як сторона правочину - Додаткової угоди (а саме як поручитель) і не брала на себе поруки за зобов`язаннями відповідача-1. 

ДЖЕРЕЛА ПРАВА 

26. Частина шоста статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів":
- висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

27. ГПК України:

частина четверта статті 236:
- при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду;

пункт 1 частини другої статті 287:
- підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

пункт 5 частини першої статті 296:
- суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

28. Зазначені в пункті 27 цієї ухвали норми процесуального права спрямовані на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності. 

Верховний Суд зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 910/3040/16.

При цьому під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

Щодо визначення подібності правовідносин Верховний Суд звертається до правової позиції, викладеної у мотивувальних частинах постанов (ухвал) Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 305/1180/15-ц (абзац вісімнадцятий), від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16 (пункт 5.5), від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11 (абзац двадцятий), від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц (абзац вісімнадцятий), від 28.04.2020 у справі № 554/6777/17, від 16.09.2020 у справі № 450/1726/16-ц.

29. У справі, що розглядається, позовні вимоги було заявлено про солідарне стягнення сум заборгованості за послуги за договорами транспортного експедирування. 

30. Водночас у справі № 910/1389/18, на правовий висновок в якій посилається скаржник (постанова від 05.03.2019), йдеться про стягнення заборгованості, "інфляційних втрат" та відсотків річних за договорами про закупівлю продуктів нафтоперероблення рідких (договорами поставки дизельного пального). 

31. Дана справа № 910/6260/20 і справа, на правовий висновок в якій посилається скаржник в обґрунтування наявності підстави для подання касаційної скарги, розняться, відповідно, і за суб`єктним складом сторін спірних правовідносин, і за складом учасників таких правовідносин, і за предметом та підставами позовних вимог і предметом спору, і за з`ясованою попередніми судовими інстанціями фактично-доказовою базою у справах (обставини останніх та зібраними в них доказами),  - тобто за істотними правовими ознаками. 

32. Водночас перевірка доводів скаржника, пов`язаних із встановленням обставин даної справи та оцінкою доказів у ній перебуває поза межами розгляду справи в суді касаційної інстанції, імперативно визначеними статтею 300 ГПК України; зокрема, згідно з частиною другою даної статті суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

33. З урахуванням наведеного в пункті 31 цієї ухвали правовідносини в зазначених скаржником справах, з одного боку, і в даній справі - з іншого не є подібними а доводи скаржника про неврахування попередніми судовими інстанціями відповідних висновків Верховного Суду не знаходять підтвердження, і касаційне провадження підлягає закриттю на підставі наведеного припису пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України.  

34. У зв`язку з тим, що касаційне провадження зі справи закривається, судові витрати в даній справі з урахуванням вимог статей 129, 130 ГПК України розподілу не підлягають. Адже за змістом зазначених норм покладення судових витрат на ту чи іншу сторону або компенсація таких витрат здійснюється у випадках розгляду справи по суті або у разі визнання позову, закриття провадження у справі чи залишення позову без розгляду (причому закриття провадження у справі є процесуальною дією, відмінною від закриття касаційного провадження).  

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою "UKRAILTRANS TRADE AND LOGISTIK KFT" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі № 910/6260/20. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                 В. Селіваненко 

Суддя                                                                                                 І. Булгакова

Суддя                                                                                                                 Б. Львов