Дата документу 03.11.2021 Справа № 333/911/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Єдиний унікальний № 333/911/20                                Головуючий у 1 інстанції 
№ провадження 22-ц/807/1913/21                                        Наумова І.Й.
                                                                        Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого:        Бєлки В.Ю.
Суддів:        Крилової О.В.
       Онищенка Е.А.
За участю секретаря:        Книш С.В.
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Духонченко Миколи Сергійовича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за Кредитним договором, посилаючись на те, що 10.07.2007 року між ОСОБА_3 (позичальник) та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») було укладено Кредитний договір № МL 201/317/207, який складається з двох частин, які нероздільно пов`язані між собою.
Також, 10.07.2007 року між позичальником ОСОБА_3 та Банком було укладено додатковий договір № МL-201/317/207СНF до Кредитного договору, а 10.03.2009 р. - додатковий договір № 1 до Кредитного договору.
Відповідно до пункту 2 частини першої Кредитного договору Банк надав позичальнику кредит, а позичальник прийняв його у розмірі 858 453,38 швейцарських франків, які визначені валютою кредиту, на строк до 10.07.2027 року. Цільовим призначенням кредиту, отриманого за Кредитним договором, були: оплата комісії банку та купівля нерухомого майна.
18.04.2016 року між банком та ОСОБА_2 , у відповідності до вимог ст.ст. 512-519 ЦК України було укладено Договір про відступлення права вимог), відповідно до пункту 1 якого Банк (первісний кредитор) передав у повному обсязі, а ОСОБА_2 (новий кредитор) прийняла на себе у повному обсязі права вимоги, що належить первісному кредитору за Кредитним договором № ML-201/317/207 від 10.07.2007 року, укладеним між первісним кредитором та позичальником (боржник), а сам первісний кредитор передає новому кредитору право вимоги виконання боржником боргові зобов`язань за кредитним договором в розмірі 919 691,13 швейцарських франків, який складається з 797 646,25 швейцарських франків - залишку заборгованості по тілу кредиту та 122 044,88 швейцарських франків - суми несплачених відсотків за користування кредитом за ціну, встановлену в п. 3 цього договору.
Відповідно до пункту 2 Договору про відступлення права вимоги з цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з Кредитного договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.
Відповідно до пункту 3 Договору про відступлення права вимоги первісний кредитор підтверджує, що станом на дату укладення цього договору новий кредитор сплатив в повному обсязі первісному кредитору суму у розмірі 3821256,30 гри. та до нового кредитора перейшли права первісного кредитора за Кредитним договором.
Відповідно до пункту 4 Договору про відступлення права вимоги первісний кредитор передав новому кредитору за Актом прийому-передачі, який є невід`ємною частиною даного договору, оригінал Кредитного договору зі всіма додатками та додатковими угодами до нього, також інших документів за вимогою нового кредитора, які засвідчують права, що відступаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Відповідно до пункту 5 Договору про відступлення права вимоги укладення цього договору не тягне за собою будь-яких змін умов Кредитного договору.
Відповідно до пункту 8 Договору про відступлення права вимоги первісний кредитор зобов`язаний сповістити боржника про відступлення права вимоги за Кредитним договором п`ятиденний термін з дня укладення даного договору шляхом надсилання боржнику відповідного повідомлення цінним листом з повідомленням про вручення.
На виконання зазначеної вимоги Договору про відступлення права вимоги Банк надіслав позичальнику письмове повідомлення про зміну кредитора від 19.04.2016 р. № 04/04-2016, який повідомив про перехід до ОСОБА_2 прав кредитора за цим Кредитним договором.
Зазначає, що з моменту переходу до неї прав за Кредитним договором та отримання позичальником повідомлення про це від Банку, жодної оплати за Кредитним договором позичальник не здійснив.
Вказує, що сума основного боргу за Кредитним договором, передана їй Банком, до цього часу не змінилася і складає 919 691,13 (швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 17.02.2020 р. (24,9091 грн. за 1 швейцарський франк) складає 22 908 678,33 грн., з яких: 797 646,25 швейцарських франків - залишок заборгованості по тілу кредиту, що за курсом НБУ станом на 17.02.2020 р. складає 19 868 650,21 грн., 122 044,88 швейцарських франків - сума несплачених відсотків за користування кредитом за ціну, що за курсом НБУ станом на 17.02.2020 р. складає 3 040 028,12 грн.
Зазначає, що вищезазначеним кредитним договором передбачена сплата позичальником пені за невиконання кредитних зобов`язань. 
Вважає, що розмір пені за невиконання вищезазначених кредитних зобов`язань складає, за період 365 днів до дня пред`явлення цього позову, із розрахунку 1% від суми невчасно виконаних боргових зобов`язань за день прострочення, 3 356 872,66 швейцарських франків (919 691,13 швейцарських франків - сума боргу х 365%), що за курсом НБУ станом на 17.02.2020 р. складає 83 616 675,89 грн.
Вказує, що загальний розмір заборгованості перед нею за Кредитним договором складає 106 525 354,22 грн. 
Також вказує, що кредитний договір було укладено позичальником ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі з громадянкою ОСОБА_5 , шлюб з якою було укладено 25.02.2006 р., а розірвано рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2013 р., яке набрало законної сили 27.08.2013 р.
Отримані у кредит кошті були витрачені на придбання нерухомого майна, яке перейшло у спільну сумісну власність подружжя, а саме: земельної ділянки, площею 500 м.кв., кадастровий номер 3221483301 01 009 0111, на території села Іванковичи, Васильківського району Київської області, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.07.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області І.Б. Леончук (реєстровий номер 3998); житлового будинку з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами (домоволодіння), за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.07.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області І.Б. Леончук (реєстровий номер 3988), яке у той же день (10.07.2007 року) було передано в іпотеку Банку відповідно до Договору іпотеки від 10.07.2007 р. № РМL-201/317/2007, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області І.Б. Леончук (реєстровий номер 4003).
Усі вищезазначені правочини укладалися за нотаріально засвідченої згоди дружини позичальника - ОСОБА_5 .
Таким чином, кошти за Кредитним договором були отримані позичальником з відома та за згодою його дружини і були використані в інтересах їхньої сім`ї, тому відповідач ОСОБА_5 є солідарним боржником за вищезазначеними кредитними зобов`язаннями.
Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь заборгованість за кредитним договором від 10.07.2007 року № ML-201/317/207, у загальному розмірі 106 525 354,22 грн., яка складається з наступного: 19 868 650,21 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 3 040 028,12 грн. - відсотків за користування кредитом; 83 616 675,89 грн. - пені, та стягнути судові витрати у справі.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості по несплаченим процентам за кредитним договором від 10.07.2007 року № ML-201/317/207 в розмірі 31 540, 27 швейцарських франків.
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 пеню за кредитним договором від 10.07.2007 року № ML-201/317/207 в розмірі 19 000 000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 10.07.2007 року № ML-201/317/207 в розмірі 888 150, 86 швейцарських франків, що складається з 797 646, 25 швейцарських франків - заборгованість за тілом кредитом, 90 504, 61 швейцарських франків – сума несплачених відсотків, з урахуванням солідарного обов`язку, покладеного на ОСОБА_3 та ОСОБА_6 рішенням апеляційного суду Запорізької області від 16 січня 2016 року по справі №333/1379/13-ц.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Духонченко М.С. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом в повній мірі не досліджені обставини справи, не надано належна оцінка доказам. Залишилось поза увагою суду, що відсутні докази того, що отримані кредитні грошові коти та придбане на них нерухоме майно використовувались в інтересах сім`ї позичальника. Не враховано, що кредитний договір та договір іпотеки не містять відомостей щодо надання згоди на їх укладений ОСОБА_1 . Суд не звернув уваги на те. що спірний будинок і земельна ділянка на якій він розташований, відповідно до умов шлюбного договору є особистою, приватною власністю ОСОБА_3 , оскільки не включені у перерві нерухомого майна відповідно до п.2.6 шлюбного договору. Не вирішено питання за заявою про застосування наслідків спливу позовної давності. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що відповідачі по справі з 25.02.2006 р. по 27.08.2013 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Дані обставини підтверджуються рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2013 р. (справа №333/3024/13), яке набуло законної сили 27.08.2013 р., та яким розірваний шлюб між відповідачами.
10.07.2007 року, в період перебування ОСОБА_3 в шлюбі з відповідачкою ОСОБА_4 , між ним та ЗАТ «ОТП БАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП БАНК») було укладено Кредитний договір № МL 201/317/207 (умови якого коригувались додатковими договорами від 10.07.2007 року та від 10.03.2009 р.), за яким йому надані кредитні кошти у розмірі 858 453,30 швейцарських франків за умови сплати відсотків за користування кредитними коштами до 18.01.2010 року у розмірі 5,5%, з 18.01.2010 року - 4,25%, з 22.11.2010 року – 5,50%, з 22.04.2011 року – 4,68%, з 25.07.2011 року – 5,50%, з 25.06.2012 року – 3%   на термін до 10.07.2027 року. Відповідно до кредитного договору, кредитні кошти видані на комісію Банку та купівлю нерухомого майна. Строк дії кредитного договору встановлений сторонами до 10.07.2027 р.
На кредитні кошти 10.07.2007 р. ОСОБА_3 за згодою колишньої дружини – відповідача по справі, придбав за кредитні кошти житловий будинок АДРЕСА_1 , земельні ділянки площею 0,1 га та 0,05 га по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.07.2007 р. посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області. 
Вищевказаний кредитний договір був забезпечений договором поруки № SR-ML-201/317/2007 від 10.07.2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та поручителем ОСОБА_6 , за яким останній зобов`язався виконувати кредитні зобов`язання в солідарному порядку з позичальником, у разі невиконання останнім кредитних зобов`язань, а також договором іпотеки № PML-201/317/2007 від 10.07.2007 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 предметом якого було нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_1 , земельні ділянки площею 0,1 га та 0,05 га по АДРЕСА_1 .
Між відповідачами 22.07.2013 р. був укладений шлюбний договір, пунктом 1.2. якого передбачено, що майно, яке було нажите ними під час шлюбу є спільною сумісною власністю, за винятком майна, що підлягає державній реєстрації, яке є особистою власністю того із подружжя на чиє ім`я воно було зареєстровано.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2014 р. по справі №333/1379/13-ц за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", третя особа – ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним та за позовом ПуАТ "ОТП Банк" до ОСОБА_3 і ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним задоволений, а вимоги банку про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором відхилені.
Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 19 січня 2016 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2014 року у справі №333/1379/13-ц скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним відмовлено, а позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" задоволені. Присуджено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" в рахунок заборгованості за кредитним договором – 888 150,86 швейцарських франків (21 777 459 грн. 09 коп.). З ОСОБА_3 та ОСОБА_6 стягнені судові витрати на користь Банку по 2513 грн., з кожного. З матеріалів справи №333/1379/13-ц вбачається, що ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості по вищевказаному кредитному договору.
18.04.2016 року між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_2 був укладений Договір про відступлення права вимоги, який наразі дійсний і ніким не оспорюваний, відповідно до пункту 1 якого ПАТ "ОТП Банк" (первісний кредитор) передав у повному обсязі, а ОСОБА_2 (новий кредитор) прийняла на себе у повному обсязі права вимоги, що належить первісному кредитору за Кредитним договором № ML-201/317/207 від 10.07.2007 року, укладеним між первісним кредитором та позичальником (боржник), а сам первісний кредитор передає новому кредитору право вимоги виконання боржником боргових зобов`язань за кредитним договором в розмірі 919691,13 швейцарських франків, який складається з 797 646,25 швейцарських франків - залишку заборгованості по тілу кредиту та 122044,88 швейцарських франків - суми несплачених відсотків за користування кредитом за ціну, встановлену в п. 3 цього договору.
Відповідно до пункту 2 Договору про відступлення права вимоги з цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з Кредитного договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.
ПАТ "ОТП Банк" 19.04.2016 р. направив на адресу позичальника ОСОБА_3 повідомлення про зміну кредитора по вищевказаному кредитному договору з ПАТ «ОТП Банк» на ОСОБА_2 .
В Акті звірки боргу від 02.01.2018 р. позичальник ОСОБА_3 визнав зазначену в договорі відступлення кредитну заборгованість.
Задовольняючи позовні вимоги та визнавши солідарну відповідальність за кредитом відповідачів, суд першої інстанції виходив з того, що кредитні кошти були взяті і інтересах сім`ї та витрачені на її потреби. При цьому обмежився лише посиланням на ст. 65 Сімейного Кодексу України.
Судом першої інстанції було встановлено але не враховано, що будинок та земельна ділянка, які були придбані ОСОБА_3 за кредитні кошти, жодного дня не використовувались в інтересах сім`ї та в подальшому, вже після розірвання шлюбу, були відчужені останнім, що підтверджується договором купівлі-продажу від 21 липня 2015 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .
Крім того, судом першої інстанції не враховано, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 19.01.2016 року вже вирішено питання щодо заборгованості за кредитним договором тобто стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «АТП Банк» в рахунок заборгованості за кредитним договором від 10.07.2007 року 888150,86 швейцарських франків. 
За таких обставин, колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що кредитні кошти витрачені саме в інтересах сім`ї є хибним та нічим не підтвердженим.
З урахуванням викладеного, колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасування з прийняттям постанови про відмову у позові.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Духонченко Миколи Сергійовича задовольнити.
Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2021 року по цій скасувати та прийняти постанову наступного змісту: « У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити».
Дата складання повної постанови 09 листопада 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:                                                                        В.Ю. Бєлка

Судді:                                                                                О.В. Крилова
       
       Е.А. Онищенко