ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/303/21  Номер провадження 22-ц/814/2242/21	Головуючий у 1-й інстанції Солоха О. В.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Панченка О.О.,
суддів Одринської Т.В., Пікуля В.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Банк Форвард» на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 липня 2021 року, ухваленого у складі головуючого судді Солохи О.В., повний текст судового рішення виготовлено - дата не вказана, у справі за позовом акціонерного товариства «Банк Форвард» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Зміст позовних вимог
25 лютого 2021 року акціонерне товариство «Банк Форвард» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 06 квітня 2012 року відповідач підписав заяву №96382531, яка в п.1 містить пропозицію (оферту) про укладення договору про надання та використання платіжної картки.
ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є акціонерне товариство «Банк Форвард» (далі - АТ «Банк Форвард»), 06 квітня 2012 року акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену в заяві ОСОБА_1 і уклав з відповідачем договір про надання та використання платіжної картки №96382531 (далі - Договір), шляхом відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та випустив на ім`я відповідача платіжну картку.
Разом з тим, у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов Договору, в останнього, станом на 16 лютого 2021 року, виникла заборгованість перед АТ «Банк Форвард» в сумі 121499,71 грн., з яких: 111610,70 грн. - заборгованість за договором, 9889,01 грн. - 3% річних.
АТ «Банк Форвард» 05 лютого 2018 року та повторно 04 лютого 2021 року направляв відповідачу заключний рахунок-виписку із вимогою погасити заборгованість за Договором в сумі 111610,70 грн., однак вказана заборгованість так і не була погашена.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 липня 2021 року в задоволенні позову АТ «Банк Форвард» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено у повному обсязі.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що АТ «Банк Форвард» звернувся до суду з відповідним позовом вже після спливу строку позовної давності та не надав доказів, які підтверджували б переривання перебігу позовної давності або поважність причин її пропущення.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись із таким вирішенням спору, АТ «Банк Форвард» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги АТ «Банк Форвард» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції помилково встановлено факт спливу строку позовної давності. Зазначає, що, згідно пункту 4.18 Умов надання та обслуговування платіжних карток, АТ «Банк Форвард» скористався своїм правом дострокової вимоги погашення кредиту та направив боржнику заключну вимогу-розрахунок зі строком сплати заборгованості до 05 березня 2018 року, а тому трирічний строк позовної давності має відраховуватися з 06 березня 2018 року. 
Позиція інших учасників справи
08 грудня 2021 року на адресу Полтавського апеляційного суду від ОСОБА_1 , через його представника - адвоката Бойченко Г.В., надійшов відзив на апеляційну скаргу АТ «Банк Форвард», у якому остання просить поновити строк для його подачі, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду - без змін, оскільки воно є законним та ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно вимог ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Встановлені обставини справи
Встановлено, що 06 квітня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», із підписаною заявою №96382531, яка в п.1 містить пропозицію (оферту) про укладення договору про надання та використання платіжної картки (а.с.5).
АТ «Банк Форвард» акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену в заяві ОСОБА_1 і уклав з ним договір про надання та використання платіжної картки №96382531, шляхом відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та випустив на ім`я відповідача платіжну картку.
Таким чином, внаслідок акцепту (прийняття) оферти (пропозиції), викладеної в п.1 заяви, між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 було укладено письмовий Договір, умови якого зафіксовані в заяві, Умовах надання та обслуговування платіжних карток (а.с.7-14) та Тарифах по продуктам кредитної карти (а.с.18).
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 16 лютого 2021 року, виникла заборгованість перед АТ «Банк Форвард» в сумі 121499,71 грн., з яких: 111610,70 грн. - заборгованість за договором, 9889,01 грн. - 3% річних.
АТ «Банк Форвард» 05 лютого 2018 року та повторно 04 лютого 2021 року направляв відповідачу заключний рахунок-виписку із вимогою погасити заборгованість за Договором в сумі 111610,70 грн., однак вказана заборгованість так і не була погашена.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з відповідним позовом після спливу строку позовної давності та не надав доказів, які підтверджували б переривання перебігу позовної давності або поважність причин її пропущення.
Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.
Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини
Відповідно до частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частини 2 статті 1046 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність факту існування договірних правовідносин між АТ «Банк Форвард» і ОСОБА_1 , а також неповернення останнім отриманих коштів.
Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 5 цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.4 ст. 631 ЦК України).
Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Згідно з частинами 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторін у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Суд першої інстанції з урахуванням того, що розмір заборгованості в сумі 111610,70 грн., згідно розрахунку, наданого АТ «Банк Форвард», є сталим та незмінним з 05 лютого 2018 року (а.с.53), прийшов до висновку, що днем, коли позивач дізнався про своє порушене право, є саме 05 лютого 2018 року, а тому, відповідно, 05 лютого 2021 року є останнім днем строку, в межах якого АТ «Банк Форвард» міг звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
У свою чергу, з позовом до суду АТ «Банк Форвард» звернувся 22 лютого 2021 року, про що свідчить дата проставлена на штампі поштового відправлення, якою було направлено позовну заяву з додатками (а.с.73), тобто після спливу позовної давності.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду стосовно пропущення АТ «Банк Форвард» строку позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом, однак, вважає, що строк позовної давності сплинув не 05 лютого 2021 року, а ще раніше - 09 січня 2021 року, оскільки, згідно виписки по рахункам, наданої АТ «Банк Форвард» (а.с.51 на звороті), незважаючи на те, що строк дії платіжної картки скінчився 06 квітня 2017 року(а.с.16-17) останній рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 відбувся 09 січня 2018 року, а тому саме з цього часу необхідно обчислювати позовну давність.
Враховуючи вищезазначене та факт заявлення представником відповідача під час розгляду справи клопотання про застосування позовної давності, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо пропущення АТ «Банк Форвард» строку позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом та ненадання доказів, які підтверджували б переривання її перебігу або поважність причин пропуску, що, у свою чергу стало підставою для відмови у задоволенні позовних вимог як в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, так і трьох відсотків річних, що є похідною вимогою.
З наведених підстав, доводи апеляційної скарги про те, що, згідно пунктів 4.18 та 4.19 Умов надання та обслуговування платіжних карток, АТ «Банк Форвард» скористався своїм правом дострокової вимоги погашення кредиту та направив боржнику заключну вимогу-розрахунок зі строком сплати заборгованості до 05 березня 2018 року, а тому трирічний строк позовної давності має відраховуватися з 06 березня 2018 року, колегія суддів відхиляє.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких він дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Щодо судових витрат
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в судах, компенсації не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Банк Форвард» залишити без задоволення.
Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 липня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 09 грудня 2021 року.

Головуючий суддя                 О.О. Панченко

Судді                 Т.В. Одринська

                                                                               В.П. Пікуль