ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/12890/19                Головуючий суддя І інстанції Задорожна А. М.
Провадження № 22-ц/818/4701/21        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: купівлі-продажу
П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2021 року                                                         м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого                                        Яцини В.Б.,
суддів колегії                                        Котелевець А.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретарів судового засідання        Чабан А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 травня 2021 року по цивільній справі № 643/12890 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Білої І.В., товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарткепітал», ОСОБА_2 – приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 12.02.2019 року недійсним,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Білої І.В., Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. про визнання договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 12.02.2019 недійсним.
Позов мотивовано тим, що 22.07.2008 між нею та ВАТ КБ «Надра» в особі відділення №27 філії ВАТ КБ «Надра» Харківського регіонального управління було укладено кредитний договір № 6/1/27/2008/840-МК/06, відповідно до якого Банк надав їй у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 56 000 доларів США із строком повернення до 12.07.2028 та відсотками за користування кредитом у розмірі 10,89% річних (відповідно до додаткового договору про внесення змін та доповнень №2 від 02.06.2014 кредитного договору відсоткова ставка 10,64%).
Вказала, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 22.07.2008 між нею і Банком укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко І.А., згідно з яким в іпотеку передано нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , на придбання якої і було взято кредит. 
19.02.2019 отримано лист-повідомлення про те, що ПАТ «КБ «Надра» (Первісний Кредитор) та товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» (Новий Кредитор) 12.02.2019 між Первісним Кредитором та Новим Кредитором укладено договір №6/1/27/2008/840-МК/06 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким Первісний кредитор відступив шляхом продажу Новому Кредитору права вимоги до Позичальника за кредитним договором №6/1/27/2008/840-МК/06 від 22.07.2008 та договорами забезпечення застави, поруки, іпотеки тощо (за наявності). 
Вважає, що вказаний договір про відступлення прав вимоги від 12.02.2019 є недійсним та незаконним в зв`язку з тим, що відступлення прав вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч. 3 ст. 512 ЦК України, оскільки такий договір був укладений без отримання її згоди як іпотекодавця за договором іпотеки від 22.07.2008. 
З цих підстав та з урахуванням уточнень остаточно просила визнати недійсним з моменту укладення згаданий договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №6/1/27/2008/840-МК/06 від 12.02.2019; визнати недійним з моменту укладення договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за іпотечним договором від 13.02.2019, укладений між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Білої І.В. та ТОВ «Факторингова компанія «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ»; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:45510455 від 13.02.2019 16:07:21 приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни, яким проведено державну реєстрацію зміни іпотекодержателя на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Факторингова компанія «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ»; поновити відомості в державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкти нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , що передували скасованим записам; стягнути з відповідачів судові витрати пов`язані з розглядом справи.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
       На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що її квартира є єдиним житлом, та підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позичальник.
Вказує, що відступлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Білої І.В. прав за договором іпотеки на користь «ФК «Стандарт-Кепітал» могло відбуватися виключно за наявності її письмової згоди, як іпотекодавця за договором іпотеки від 22.08.2008 року.
Зауважує, що оскільки договір відступлення було укладено без отримання письмової згоди іпотекодавця, спірний договір згідно з ч.2 ст.203 ЦК України є недійсним з моменту укладення на підставі ч.1 ст. 215 ЦК України.
Зазначає що кредитний договір укладався з фізичною особою для задоволення власних споживчих потреб, не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності..
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованого 31.07.2019 року вбачається в розділі актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна є обтяження – арешт нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яке відбулось на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 16.01.2019 року про заборону відчуження вищезазначеної квартири та заборону будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо спірної квартири.
Не зважаючи на ухвалу, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» 13.02.2019 року було укладено договір про відступлення прав вимоги, що порушує права позивача, як власника майна.
Вважає, що наявність в Реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.
Вказує, що зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 15 травня 2016 року у справі №6-6005цс16.
Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи. 
Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача – Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце її розгляду, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Судом встановлено, що 22 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» в особі відділення №27 філії ВАТ КБ «Надра» Харківське регіональне управління та позивачем укладено кредитний договір №6/1/27/2008/840-МК/06, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 56 000,00 доларів США із строком повернення до 12 липня 2028 року та відсотками за користування кредитом у розмірі 10,89% річних. Позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені цим договором платежі в розмірах, в порядку, в строки, визначені цим Договором.
22 липня 2008 року з метою забезпечення належного виконання кредитного договору між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та позивачем було укладено договір іпотеки №6/1/27/2008/980-ИП/07 нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Листом ПАТ «КБ «Надра» (надалі Первісний Кредитор) та ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» (Новий Кредитор) повідомили позичальника та заставодавця ОСОБА_1 , що 12 лютого 2019 року було укладено договір №6/1/27/2008/840-МК/06 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким Первісний Кредитор відступив шляхом продажу Новому Кредитору права вимоги до Позичальника за кредитним договором №6/1/27/2008/840-МК/06 від 22.07.2008 та договорами забезпечення: застави, поруки, іпотеки тощо (за наявності).
ПАТ «КБ «Надра» перебувало у процедурі ліквідації та згідно Рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2342 від 03.11.2016 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» на два роки з 04.06.2018 по 03.06.2020 включно.
Судом встановлено, що позивач не є стороною спірних договорів про відступлення права вимоги, тому суд вважав всупереч вимог ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, - не доведеними будь-які порушення відповідачами його законних прав та інтересів при укладанні спірних договорів відступлення права вимоги.
Суд разом з тим не прийняв доводи позивачки про те, що продаж прав вимоги за кредитним договором від 22.07.2008 року здійснюється усупереч вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України» та без її згоди на це, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця.
Крім того у відповідності до п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника (майнового поручителя) або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.
Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження.
Матеріали справи свідчать про те, що продаж прав вимоги за кредитним договором від 22.07.2008 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» - це виконання обов`язку Фонду щодо забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможного банку з ринку відповідно до вимог Закону.
При цьому відповідач оскаржуваними діями не здійснює відчуження предмету іпотеки як іпотекодержатель, а тому підстав для застосування до спірних відносин Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не вбачається.
Також згідно з п.7 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України», дія підпункту 3 пункту 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюється на банки, віднесені до категорії неплатоспроможних та щодо яких здійснюються процедури виведення з ринку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у частині уступки (продажу, передачі) заборгованості або боргу на користь (у власність) іншої особи.
Крім того, позивач не надав жодного належного доказу на підтвердження порушення при укладення оспорюваних правочинів вимог Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, затверджених наказом Міністерства юстиції України.
Крім того, оскільки позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, скасування державної реєстрації права власності є похідними від позовних вимог про визнання договору відступлення прав вимоги недійсним, тому вони задоволенню не підлягають.
Інших підстав для задоволення позову про визнання спірних договорів недійсними позивачем суду не надано. Тобто, підстави для визнання договорів недійсними відповідно до вимог ст. 234 ЦК України, відсутні.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які доводами скарги не спростовані. Фонд гарантування вкладів у спірних правовідносинах реалізуючи предмет іпотеки за змістом згаданих норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дійсно діє не як правонаступник банку за договором іпотеки, він у спірних правовідносинах діє інтересах кредиторів – вкладників банку, тому підстав для застосування до спірних відносин Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» - не вбачається. 
Відповідно до ч. 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У даному випадку договір іпотеки не містить застереження проти заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, тому колегія суддів відхиляє наведені з цього приводу доводи скарги, за їх безпідставністю. Посилання у доводах скарги на правову позицією, висловлену в постанові Верховного Суду від 15 травня 2016 року у справі №6-6005цс16 про те, що наявність в Реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте – є також безпідставним, оскільки обставини цієї справи не є аналогічними до тих, які були підставою для висловлення касаційним судом згаданої правової позиції.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростували, то відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Передбачені у ст. 141 ЦПК України підстави для перерозподілу судових витрат у даному випадку відсутні.
Керуючись ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Московського районного суду м.Харкова від 24 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 13 грудня 2021 року.
Головуючий                                                                В.Б.Яцина.
Судді                                                                        А.В.Котелевець.
                                                                               О.М.Хорошевський