УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2021 року
м. Київ
справа №757/43919/21-к
провадження № 51-5527ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 , 
суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 20  жовтня 2021 року і
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2021 року задоволено заяву захисника та відведено прокурора від розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ст. 340 КК, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42015000000002443 від 06 листопада 2015 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 20  жовтня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вказану ухвалу слідчого судді.
У касаційній скарзі прокурор посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На його думку, суддя апеляційного суду відповідно до ст. 398 КПК не прийняв рішення про відкриття апеляційного провадження, не розглянув його апеляційну скаргу протягом 3 днів, чим порушив вимоги ст. 422 КПК, а незаконно відмовив у відкритті провадження. Вважає, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження апеляційним судом не враховано правових висновків Верховного Суду України та Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 12 жовтня 2017 року (справа №757/49263/15-к) та від 23  травня 2018 року (справа №243/6674/17-к). Зазначає, що апеляційний суд повинен був розглянути по суті його апеляційну скаргу з огляду на Рішення Конституційного Суду України від 17  червня 2020 року.
Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги, додане до неї судове рішення та дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування визначений частинами 1 та 2 ст. 309 КПК.
Частиною 3 вказаної норми процесуального закону визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Як вбачається з долученої копії ухвали судді апеляційного суду, прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою задоволено заяву захисника про відвід прокурора, тобто на судове рішення слідчого судді, апеляційне оскарження якого не передбачено ст. 309 КПК.
Тому суддя апеляційного суду встановивши, що апеляційну скаргу подано на ухвалу слідчого судді, яка відповідно до положень КПК не підлягає апеляційному оскарженню, керуючись положеннями ч. 4 ст. 399 КПК, якою визначено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора.
Посилання прокурора на правові висновки Верховного Суду України та Великої палати Верховного Суду, наведені в постановах від 12 жовтня 2017 року (справа №757/49263/15-к) та від 23 травня 2018 року (справа №243/6674/17-к), Суд вважає необґрунтованими, оскільки у цих висновках йдеться про постановлення слідчим суддею ухвал, що не передбачені кримінальними процесуальними нормами, тоді як вирішення питання про відвід під час досудового розслідування передбачено, чинним КПК.
Доводи касаційної скарги прокурора про те, що суддя апеляційного суду в порушення ст. 398 КПК не прийняв рішення про відкриття апеляційного провадження та не розглянув його апеляційну скаргу протягом 3 днів, чим порушив вимоги ст. 422 КПК колегія суддів відхиляє з огляду на таке.
Як вбачається із касаційної скарги та документів, долучених до неї, апеляційний суд призначив до розгляду апеляційну скаргу сторони обвинувачення та витребував матеріали провадження з місцевого суду, після надходження яких відмовив у відкритті апеляційного провадження з огляду на те, що ухвала слідчого судді, якою вирішено питання про відвід оскарженню не підлягає. 
Ухвалення суддею – доповідачем рішення у цьому провадженні є правильним, оскільки ухвала слідчого судді, якою вирішено питання про відвід не є предметом апеляційного оскарження. Порушення строків для її розгляду не є тим істотним порушенням вимог КПК, яке б перешкодило чи могло перешкодити суду прийняти законне і обґрунтоване рішення, як і те, що суддя – доповідач ухвалив судове рішення про відмову у відкритті провадження після відкладення судового розгляду у зв`язку із ненадходженням матеріалів провадження.
Посилання прокурора на те, що апеляційний суд повинен був розглянути по суті його апеляційну скаргу з огляду на Рішення Конституційного Суду України від 17  червня 2020 року, яким визнано неконституційною ч. 3 ст. 307 КПК щодо заборони оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не заслуговує на увагу, оскільки предметом апеляційного оскарження була ухвала слідчого судді про відвід прокурора.
З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора Офісу Генерального прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                          ОСОБА_3