ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року	Львів	Справа № 300/3288/20 пров. № А/857/7899/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Довгої О.І., Глушка І.В., 
при секретарі судового засідання:                              Волошин М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Перламутр» на рішення  Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 15 березня 2021 року (суддя Главач І.А, ухвалене в м. Івано-Франківську о 11:13, повний текст складено 19.03.2021) у справі № 300/3288/20  за адміністративним позовом Приватного підприємства «Перламутр» до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови,   
                                                                  
                                                      ВСТАНОВИВ:

16.11.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Перламутр" (далі – ТОВ "ТК "Перламутр") звернулося в суд з позовною заявою до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ІФ11303/1667/АВ/П/ТД-ФС від 05.11.2020.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області №ІФ11303/1667/АВ/П/ТД-ФС від 05.11.2020 в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 50000 гривень 00 копійок. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.  
Не погоджуючись з даним рішенням суду  позивач ТзОВ ТК «Перламутр»  подав апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в якій покликаючись на порушення судом при  прийнятті судового рішення норм матеріального та процесуального права, на неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду  та прийняти  нове, яким задоволити позов повністю.   
В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема,  зазначає, що відбирання пояснень у працівників позивача 03.09.2020 року здійснювалось посадовими особами Управління Держпраці в Івано-Франківській області без вручення наказу на проведення інспекційного відвідування. Зазначає, що судом не взято до уваги, що цифровий (магнітний) носій диск СД-R та інформація на ньому не є належним та допустимим доказом, оскільки в порушення вимог ч.2 статті 99 КАС України  досліджуваний судом електронний доказ в електронній (цифровій) формі не може вважатися оригіналом або електронною копією, так як відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» не засвідчений електронним цифровим підписом ні відповідачем, ні позивачем. Апелянт вважає, що матеріали справи свідчать про недоведеність відповідачем законності призначення інспекційного відвідування, підстави для проведення якого визначені у підпункті 3 пункту 5, пункту 9  порядку № 823 на які покликається відповідач. Вказує, що відповідач не довів, що про час та місце розгляду справи про накладення штрафу позивач був поінформований належним чином. Також апелянт вважає, що судом першої інстанції мало того, що вчинено повноваження, які властиві державному органу щодо застосування штрафних санкцій у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, а саме прийнято рішення про самостійне визначення розміру штрафних санкцій, до того ж не вказано розмір штрафу, який необхідний для сплати протягом 10 банківських днів.
В судовому засіданні представники апелянта надали пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просили скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове яким позов задовольнити в повному обсязі.  
В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, просив оскаржуване судове рішення залишити без змін.
Протокольною ухвалою суду від 05.08.2021 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів.
Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до  висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі окремого доручення тимчасово виконуючого обов`язків Голови Держпраці від 25.08.2020 №Д-330/1/3.1-20, відповідно до наказу від 02.09.2020 №932-Д та направлення від 02.09.2020 №15-10/5674, головними державними інспекторами праці Управління Держпраці проведено інспекційне відвідування у ТОВ "ТК "Перламутр" з питань дотримання законодавства в частині належного оформлення трудових відносин.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, в ході проведення інспекційного відвідування інспекторами праці Управління Держпраці в Івано-Франківській області відібрано пояснення у осіб, які виконували роботу на території підприємства у м. Івано-Франківську по вул. Крайківського, 2А в присутності комерційного директора.
Зокрема,   ОСОБА_1 зазначив, що працює у ТК “Перламутр”; посада – водій погрузчика; трудовий договір укладено у 2017 році; режим роботи  з понеділка по суботу з 8:00-7:00 до 18:00, розмір заробітної плати – тринадцять тисяч.
Крім цього,  письмові пояснення були відібрані в працівників: ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ..
Під час здійснення інспекційного відвідування виявлені порушення законодавства про працю, які зафіксовані в Акті інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 11.09.2020 №ІФ11303/1667/АВ, серед іншого встановлено, що директором ТОВ "ТК "Перламутр" не забезпечено достовірний бухгалтерський облік, оскільки частина заробітної плати виплачується без відображення в бухгалтерських документах. Так, ОСОБА_1 , працює в ТОВ “ТК “Перламутр” на посаді водія навантажувача та отримує заробітну плату в розмірі 13 (тринадцяти) тисяч гривень. 08.09.2020 під час повторного відвідування ТзОВ “Перламутр” о 8 год. 46 хв. ОСОБА_1 надав повторне пояснення, в якому зазначив, що отримує заробітну плату в розмірі 13 (тринадцяти) тисяч гривень. Однак, під час вивчення документів, наданих для забезпечення здійснення інспекційного відвідування у ТОВ "ТК "Перламутр" встановлено, що згідно з розрахунковою відомістю за період часу червень-серпень 2020 року ОСОБА_1 нараховується заробітна плата в розмірі 4 900 (чотири тисячі дев`ятсот) гривень. Таким чином, в ТОВ "ТК "Перламутр" виплата заробітної плати (винагороди) частково здійснюється без нарахування сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків, чим порушено вимоги частини другої статті 30 Закону України “Про оплату праці”. Порушення законодавства аналогічного змісту вчинено відносно інших працівників, а саме: ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 ..
В подальшому, наа підставі вищевказаного акту інспекційного відвідування 11.09.2020 №ІФ11303/1667/АВ відповідачем складено припис про усунення виявлених порушень №ІФ11303/1667АВ//П від 11.09.2020, яким, зокрема зобов`язано ТОВ "ТК "Перламутр" усунути  порушення ч.2 статті 30 ЗУ “Про оплату праці” та дотримуватись постійно (надати відповідь з підтверджуючими документами до 09.10.2020).
Також Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області 05.11.2020 винесено постанову про накладення штрафу №ІФ 11303/1667/АВ/П/ТД-ФС на ТОВ "ТК "Перламутр" в розмірі 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) гривень за порушення законодавства про працю, зокрема частини 2 статті 20 Закону України “Про оплату праці”.
Не погоджуючись з вказаною  постанову №ІФ11303/1667/АВ/П/ТД-ФС від 05.11.2020, позивач звернувся  до суду з даним позовом.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V від 05.04.2007 (далі Закон №877-V).
Відповідно до статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) – це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених    законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;  заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Згідно частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
В свою чергу, процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі - Порядок № 295).
Пунктом 2 Порядку №295 визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).
Крім цього, пунктом 5 Порядку №295 передбачено підстави для проведення інспекційних відвідувань, зокрема, інспекційні відвідування проводяться: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог  Кодексу Законів про працю України  та  Закону України  “Про відпустки”); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.
Відповідно до пункту 19 Порядку №295  за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Відповідно до пункту 25 Порядку, стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного у ньому строку усунення недоліків, якщо об`єкт відвідування не надав відповідь або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту усунення виявлених порушень.
Як вбачається з матеріалів справи,  за результатами проведення інспекційного відвідування ТОВ "ТК "Перламутр" інспектором праці складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 11.09.2020 №ІФ11303/1667/АВ, яким встановлено порушення вимог частини 2 статті 30 Закону України “Про оплату праці”, відповідно до якої роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. До таких висновків контролюючий орган дійшов на підставі пояснень працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , які вказали розмір заробітної плати вищий, ніж зазначено у розрахункових відомостях про заробітну плату. Відповідачем зроблено висновок, що ТОВ "ТК "Перламутр" виплата заробітної плати (винагороди) частково здійснюється без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків. Директором ТОВ “ТК”Перламутр” не забезпечено достовірний бухгалтерський облік, оскільки частина заробітної плати виплачується без відображення в бухгалтерських документах.
В подальшому, на підставі акту інспекційного відвідування від 11.09.2020 №ІФ11303/1667/АВ відповідачем складено припис про усунення виявлених порушень та прийнято оскаржувану постанову.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (надалі – Порядок №509).
Згідно пункту 2  Порядку 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками.
Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.
Відповідно до пункту 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Згідно пункту 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.
У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.
Штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб`єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що пункт 7 Порядку №509, який передбачав обов`язковий розгляд справи за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено, виключено на підставі Постанови КМ № 823 від 21.08.2019.
Відтак суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги доводи позивача щодо порушення права на участь у розгляді справ про накладення штрафу як на підставу для скасування спірної постанови.
Разом з тим, абзацом 3 пункту 3 Порядку №509 передбачено повідомлення уповноваженою особою суб`єкта господарювання про дату одержання акту інспекційного відвідування, що як вбачається з матеріалів справи було зроблено відповідачем, на підтвердження чого надано лист від 23.10.2020 №05-07/15-10/6805 та квитанцію поштового відправлення №7601867140459, який відповідно до трекінгу поштових відправлень отриманий ТОВ "ТК "Перламутр" 13.11.2020 (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html).
Як вірно зазначено судом першої інстанції,  підставою для винесення оскаржуваної постанови стали судження суб`єкта владних повноважень про те, що ТОВ “ТК “Перламутр” виплата заробітної плати (винагороди) частково здійснюється без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків. ТОВ “ТК “Перламутр” не забезпечено достовірний бухгалтерський облік, оскільки частина заробітної плати виплачується без відображення в бухгалтерських документах. У зв`язку з наведеним, зроблено висновок про порушення частини 2 статті 30 Закону “Про оплату праці”.
Колегія суддів зазначає, що економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання (далі - підприємства), а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати визначає Закону України “Про оплату праці” від 24.03.1995 №108/95-ВР (далі - Закон №108/95-ВР).
Відповідно до статті 30 Закону №108/95-ВР при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.
Роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, в даному спорі Головне Управління Держпраці в Івано-Франківській області стверджує, що директором ТОВ “ТК “Перламутр” не забезпечено достовірний бухгалтерський облік, оскільки частина заробітної плати працівникам ОСОБА_1 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 виплачується  без відображення в бухгалтерсььких документах, так без сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Як вірно зазначено судом першої інстанції,  з наданих письмових пояснень громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 вбачається, що дані працівники отримують заробітну плату, яка є значно вищою за відображену заробітну плату цих осіб у зарплатних відомостях .
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, щодо  показань допитаних у судовому засіданні суду першої інстанції, свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 про те, що суми заробітної плати були вказані ними орієнтовно за два або три місяці, оскільки такі пояснення були надані через нерозуміння суті питання та під тиском, так як такі спростовуються відеозаписом інспекційного відвідування, та на основі якого судом першої інстанції встановлено, що жодного тиску на працівників з боку інспектора не чинилося, а також питання щодо розміру заробітної плати ставились у доступній формі та не викликали підстав щодо їх нерозуміння.
З врахуванням наведеного вище суд першої інстанції вірно встановив, що ТОВ “ТК “Перламутр” частина заробітної плати виплачувалась працівникам без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне.
Щодо доводів апелянта на відсутність підстави проведення відповідачем інспекційного відвідування як однієї із причин для скасування постанови про накладення штрафу, оскільки, відповідно до Окремого доручення Державної служби України з питань праці від 25.08.2020 за №Д-330/1/3.1-20 реалізоване протокольне доручення Кабінету Міністрів України від 19.08.2020 №70 щодо забезпечення контролю за оформленням трудових відносин колегія суддів зазначає, що відповідно до підпункту 8 пункту 5 Порядку 823, доручення Прем`єр-міністра України відноситься до підстав проведення перевірок, у тому числі позивача.
Що стосується розрахунку фінансової санкції, то з матеріалів справи видно, що такий здійснений щодо семи працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , порушення законодавства щодо яких зафіксовані в акті перевірки від 11.09.2020 №ІФ11303/1667/АВ.
Однак в матеріалах справ відсутні письмові пояснення щодо працівника ОСОБА_16 , а з наявного в матеріалах справи відеозапису інспекційного відвідування вбачається, що даною особою при опитуванні інспектора надано відповідь “дев`ять”, що не дає підстави вважати, про вказання даною особою конкретної суми  заробітної плати та про те, що такий розмір є більший, ніж вказано у відомостях на заробітну плату.
Відтак судом першої інстанції вірно зазначено, що Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області не підтверджено належними та допустимими доказами виплату ОСОБА_16 частини заробітної плати без нарахування сплати єдиного соціального внеску, а тому такий працівник не може включатися при розрахунку фінансової санкції.
Колегія суддів зазначає, що  Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (від 9 грудня 1994 року №18390/91), вказав, що статтю 6  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
В рішенні "Салов проти України" (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
З врахуванням наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо безпідтавності нарахування фінансової санкції у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати (50  000 грн.) щодо порушення відносно працівника ОСОБА_16 , а відтак  оскаржувана постанова Управління Держпраці в Івано-Франківській області №ІФ11303/1667/АВ/П/ТД-ФС від 05.11.2020 підлягає скасуванню в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.  В іншій частині постанова Управління Держпраці в Івано-Франківській області №ІФ11303/1667/АВ/П/ТД-ФС від 05.11.2020 є правомірною.
Враховуючи наведене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та підставно частково задовольнив вимоги позивача, а  доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу ТзОВ «ТК «Перламутр» слід залишити без задоволення, а оскаржуване  рішення суду без змін.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,- 

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Перламутр» залишити без задоволення, а рішення  Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 15 березня 2021 у справі № 300/3288/20 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	О. І. Довга  	
Повне судове рішення складено 11.10.2021