ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/4164/21                                                             Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 грудня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Бєлової Л.В. 
суддів:                     Аліменка В.О., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив: 
- визнати протиправним і скасувати рішення про призначення пенсії в частині не зарахування йому до пільгового стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 періоду роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005 (7 років і 02 дні) у ВАТ «Черкаське хімволокно» на виробництві віскозного волокна на посаді електромонтера електроцеху з обслуговування електрообладнання прядильних і обробних цехів;
- зобов`язати відповідача зарахувати період роботи позивача з 15.04.1998 до 17.04.2005 в цілому 7 років і 02 дні у ВАТ «Черкаське хімволокно» до пільгового стажу роботи, та, як наслідок, зобов`язати здійснити перерахунок щомісячного пенсійного забезпечення.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, яка полягає в незарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 періоду роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005 (7 років і 02 дні) у ВАТ «Черкаське хімволокно» на виробництві віскозного волокна на посаді електромонтера електроцеху з обслуговування електрообладнання прядильних і обробних цехів.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в порядку, межах і спосіб, визначених законом, здійснити перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , зарахувавши йому період роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005 в цілому 7 років і 02 дні у ВАТ «Черкаське хімволокно» до пільгового стажу роботи.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. 
Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що у документах, наданих позивачем до пенсійного органу, відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за списком №1, форма довідки не відповідає тій, що зазначена у додатку №5 постанови КМУ від 12.08.1993 №637, тому, оскільки період роботи позивача за Списком 1 (а саме з 15.04.1998 до 17.04.2005) не підтверджено у встановленому порядку, підстави для врахування до пільгового стажу вказаного періоду роботи позивача відсутні
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
11 жовтня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив ОСОБА_1 , в якому позивач повністю підтримує правову позицію суду першої інстанції та вказує про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги. 
Ухвалою Шостого апеляційного адіміністративного суду від 18 листопада 2021 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.
Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 підтверджується, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ підтверджується, що позивачу 02.03.2021 встановлена ІІ група інвалідності.
07.04.2021 позивач заявою звернувся до відповідача про призначення пенсії за інвалідністю. Прописом на вказаній заяві позивач зазначив, що повідомлений про необхідність надати документи на комісію для зарахування шкідливих умов праці за Списком 1 за період роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005. До заяви додав довідку про присвоєння ідентитфікаційного номеру, заяву про призначення пенсії, паспорт, виписку з акту огляду МСЕК, довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 до дня звернення, довідку про прийняття на роботу, заяву про спосіб виплати пенсії, трудову книжку. Заяву та додані документи прийнято 07.04.2021 і зареєстровано за №5382.
Відповідно до записів його трудової книжки НОМЕР_2 під номерами 7, 8, 9 та 10 позивач 15.11.1993 прийнятий на роботу у ВАТ «Черкаське хімволокно» (наказ від 12.11.1993 №492). 15.04.1998 переведений електромонтером з обслуговування електрообладнання прядильних і обробних цехів №2 за 4 розрядом електроцеху (наказ від 17.04.1998 №68). 06.05.1999 позивачу присвоєний 5 розряд електромонтера з обслуговування електрообладнання прядильного і обробного цехів (наказ від 04.06.1999 №348-к). З 01.12.2000 позивач електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування дільниці прядильного і обробного цехів №2 (оперативний персонал) 5 розряду електроцеху (наказ від 24.02.2000 №174-к). 17.04.2005 позивач звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ від 15.04.2005 №233).
Довідкою ВАТ «Черкаське хімволокно» від 23.03.2007 №93 підтверджується, що позивач повний робочий день працював в електроцеху з 15.04.1998 до 17.04.2005, 07 років 00 місяців 02 дні на виробництві віскозного волокна, в якості електромонтера з обслуговування електроустаткування прядильних і обробних цехів №2; електромонтера з ремонту і обслуговування електроустаткування дільниці прядильного та обробного цехів №2 (оперативний персонал), що передбачено Списком 1 розділом XVI код 16-2а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36. Підставою видачі довідки зазначено архівну особову картку з обліку кадрів, ф. Пр-2, пер від 17.04.1998 №68, наказ від 24.02.2004 №174, звільн. від 17.04.2005 №233. Підписана довідка керівником підприємства Давидюком Ю.А. та начальником відділу кадрів Вороною Н.О.
Виписками із наказу від 28.03.1995 №191 та від 16.11.2000 №1098 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення» підтверджено право на пенсію за Списком 1.
Відомостями призначення пенсії з розрахунку від 14.04.2021 підтверджується,що відповідач прийняв рішення №232730011672 про призначення пенсії з інвалідності. 
29.04.2021 позивач звернувся до відповідача заявою, в якій просив надати йому офіційний документ (відмову) у пільговому Списку 1 ЗХВ (Завод хімічного волокна) 7 років стажу в шкідливих умовах, зазначивши, що документи і довідки оригіналів в нього є. 
Листом від 12.05.2021 відповідач повідомив. На пенсійному обліку позивач перебуває з 02.03.2021 і зі вказаної дати призначена пенсія з інвалідності 2 групи внаслідок загального захворювання. Період роботи у ВАТ «Черкаське хімволокно» з 15.11.1993 до 17.04.2005 зараховано до загального стажу позивача. Документів для розгляду комісією з питань підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах позивач не надавав. Згідно з договором купівлі-продажу від 16.04.2007 №2828 правонаступником ВАТ «Черкаське хімволокно» в частині видачі довідок є ЗАТ «Хімпобутсервіс». Згідно з інформацією з ЄДР вказане підприємство 23.10.2012 ліквідовано. Відповідно до договору зберігання від 04.09.2012 ТОВ «АРХ-СЕРВІС» прийняло на зберігання архівну документацію ЗАТ «Хімпобутсервіс». Право на перерахунок пенсії позивач матиме за умови підтвердження пільгового стажу первинними документами або рішенням комісії з питань підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Тому для подальшого розгляду питання зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005 рекомендував надати відповідні документи.
Вважаючи не зарахування до пільгового стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково та зазначив, що позивач має право на зарахування до його пільгового стажу період роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005 (7 років і 02 дні) у ВАТ «Черкаське хімволокно» на виробництві віскозного волокна на посаді електромонтера електроцеху з обслуговування електрообладнання прядильних і обробних цехів та відповідно набув права на перерахунок його пенсії.
Суд першої інстанції зазначив, що належних, допустимих та достатніх доказів обгрунтованого неврахування до пільгового стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 періоду роботи позивача з 15.04.1998 до 17.04.2005 у ВАТ «Черкаське хімволокно» на виробництві віскозного волокна на посаді електромонтера електроцеху з обслуговування електрообладнання прядильних і обробних цехів, відповідач не надав.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі  статтею 46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають пільгових характер роботи, визначаються  Законом України від 05.11.1991 року №1788-XIІ «Про пенсійне забезпечення»  (далі - Закон № 1788-XII) та  Законом України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  (далі - Закон № 1058-IV).
Згідно з частиною першою  статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003  (далі - Закон № 1058) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
У відповідності до частини першої  статті 13 Закону № 1058  на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого  статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.
У відповідності до  статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII  (далі - закон № 1788-XII) особам, які працювали до введення в дію цього  Закону  на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього  Закону  повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим  Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до  статті 12 цього ж Закону України, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому  статтями 13-14 цього Закону України, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Разом з тим,  постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36  Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (у редакції, чинній на час звільнення позивача з роботи у 2006 році) затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 16-2а розділу XVI вказаної постанови робітники, майстри та старші майстри, механіки і енергетики цехів, зайняті ремонтом, профілактикою та обслуговуванням технологічного устаткування та електроустаткування (крім контрольно-вимірювальних приладів та вентиляції) на виробництві штучних або синтетичних волокон, основні робітники яких користуються правом на пільгову пенсію за Списком №1.
Згідно зі  статтею 62 Закону № 1788-ХІІ  визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Крім того, пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого  Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.
Так, відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637  (далі Порядок № 637) у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.
Крім того,  постановою Кабінету Міністрів України № 1028 від 09.12.2015 року  пункт 20 Порядку № 637 доповнено новим абзацом, яким визнано, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 134/1630/16-а.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до записів його трудової книжки НОМЕР_2 під номерами 7, 8, 9 та 10 позивач 15.11.1993 прийнятий на роботу у ВАТ «Черкаське хімволокно» (наказ від 12.11.1993 №492). 15.04.1998 переведений електромонтером з обслуговування електрообладнання прядильних і обробних цехів №2 за 4 розрядом електроцеху (наказ від 17.04.1998 №68). 06.05.1999 позивачу присвоєний 5 розряд електромонтера з обслуговування електрообладнання прядильного і обробного цехів (наказ від 04.06.1999 №348-к). З 01.12.2000 позивач електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування дільниці прядильного і обробного цехів №2 (оперативний персонал) 5 розряду електроцеху (наказ від 24.02.2000 №174-к). 17.04.2005 позивач звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ від 15.04.2005 №233).
Таким чином, з 15.04.1998 до 17.04.2005 позивач працював у ВАТ «Черкаське хімволокно» на виробництві віскозного волокна на посаді електромонтера електроцеху з обслуговування електрообладнання прядильних і обробних цехів, і вказана посада відноситься до робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, розділом XVI, підрозділом код 16-2а, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.
Отже, у зв`язку з тим, що трудова книжка позивача є належним чином оформленою, містить усі необхідні записи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неправомірність відмови відповідача у зарахуванні до його пільгового стажу період роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005 (7 років і 02 дні) у ВАТ «Черкаське хімволокно» на виробництві віскозного волокна на посаді електромонтера електроцеху з обслуговування електрообладнання прядильних і обробних цехів.
Щодо наданої позивачем довідки, то суд першої інстанції вірно вказав, що у випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
До того ж, щодо посилань апелянта на неточності, які виявлені у довідці, то колегія суддів не приймає останні до уваги, оскільки така довідка може бути підтвердженням наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Доводи апелянта про передчасність позовних вимог є безпідставними, оскільки у позивача відсутній обов`язок підтверджувати пільговий стаж через спеціальну комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області за наявності всіх належних доказів наявності останнього. 
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на зарахування до його пільгового стажу період роботи з 15.04.1998 до 17.04.2005 (7 років і 02 дні) у ВАТ «Черкаське хімволокно» на виробництві віскозного волокна на посаді електромонтера електроцеху з обслуговування електрообладнання прядильних і обробних цехів та відповідно набув права на перерахунок його пенсії.
Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року. 
До того ж, доводи апеляційної скарги є абсолютно ідентичними тим, що вже були викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, та яким судом першої інстанції було надано вірну правову оцінку. 
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України    та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії. 
Згідно з положеннями  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.  243,  315,  316,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року - залишити без задоволення. 
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року - залишити без змін. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                            В.О. Аліменко, 

                                                                                                     А.Ю. Кучма