Справа № 303/6390/14-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

05 жовтня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
               головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача), 
       суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,
       з участю секретаря Микуляк Є.В.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 25 квітня 2019 року (у складі судді Кость В.В.) за заявою акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів і поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, -
ВСТАНОВИВ:
       АТ «Універсал Банк» (надалі - Банк) звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів і поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання у квітні 2019 р. (т.1 а.с.216-219). 
       Просив:
-поновити строк пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі № 303/6390/17 про стягнення на користь Банку заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;
-видати дублікати виконавчих листів про справі № 303/6390/14 про стягнення на користь Банку заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (розмежовуючи на окремі виконавчі документи: стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки).
На обґрунтування указав, що Банк 01.03.2019 р. звернувся до Мукачівського міськрайонного суду із заявою № 041/19-058 від 01.03.2019 р. про видачу виконавчих листів, 21.03.2019 р. отримано відповідь, що 20.10.2016 р. три виконавчі листи по цій справі було направлено на адресу Банку та отримано ним 26.10.2016 р.
Банк ознайомлювався 17.08.2018 р. із матеріалами цивільної справи, на той час у матеріалах справи були відсутні будь-які докази направлення виконавчих документів на адресу листування Банку.
На адресу Банку виконавчі листи не надходили, рішення суду в справі № 303/6390/14 не виконується, погашення заборгованості у примусовому порядку не проводиться, виконавчі листи по відношенню до вказаних боржників утрачені та на примусовому виконанні не перебувають.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 25 квітня 2019 р. заяву Банку задоволено: видано дублікати виконавчих листів по справі №303/6390/14-ц про стягнення на користь Банку заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів по справі №303/6390/14-ц до виконання.
ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Банку відмовити. Доводить про порушення норм процесуального права. Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до такого:
-суд в оскаржуваній ухвалі не наводить будь-яких поважних причин для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; Банком теж не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання;
-суд не взяв до уваги, що в матеріалах справи є докази надсилання та отримання Банком виконавчих листів у 2016 р.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Банк просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін. Узагальнені та доречні доводи заперечення зводяться до того, що боржник ухиляється від виконання узятих на себе зобов`язань. Судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Ухвала суду є законною, а підстав для її скасування немає.
Суд указав, що зважаючи на обов`язковість виконання рішення суду, яке набрало законної сили (ст. 1291 Конституції України, ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України), заяву Банку належить задовольнити.
Указана цивільна справа переглядається у апеляційному порядку повторно.
Верховний Суд у постанові від 12 травня 2021 р. зауважив, що ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду переглядаються у частині задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих листів.
Касаційна інстанція зазначила, що судом апеляційної інстанції при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його утратою не досліджено питання подання заявником доказів на підтвердження втрати виконавчого листа, а також апеляційний суд не звернув увагу, що 20 жовтня 2016 р. на адресу Банку суд першої інстанції направив три виконавчі листи по справі № 303/6390/14, які Банк отримав 26 жовтня 2016 р. (т.1 а.с.204).
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції у частині видачі дубліката виконавчого листа стосовно ОСОБА_1 скасувати, а в задоволенні заяви Банку в цій частині відмовити, із таких мотивів.
Ухвала суду першої інстанції переглядається лише в частині вимог, що стосуються ОСОБА_1 , оскільки лише він оскаржив її у апеляційному порядку.
Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України).
Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Аналогічна норма містилась у частині першій статті 14 ЦПК України 2004 року.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.
Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 р. у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
Верховний Суд зазначає, що поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання дає підстави стягувачу очікувати прийняття судом рішення про видачу дубліката виконавчого листа, за умови встановлення втрати виконавчого листа.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
У постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18), у справі № 2-461/09 (провадження № 61-2812св19) міститься висновок, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
Із матеріалів справи вбачається, що Банк не надав жодних доказів на підтвердження втрати виконавчого листа, Банк обмежився письмовими поясненнями, де вказує, що в ході формування кредитної справи не було виявлено виконавчих листів, а на адресу Банку виконавчі листи не надходили.
Натомість, у матеріалах справи міститься заява представника Банку від 17 жовтня 2016 р. (т.1 а.с.200) про направлення виконавчих листів поштою за адресою: АДРЕСА_1.
Супровідним листом від 20.10.2016 р. Мукачівським міськрайонним судом було направлено на вказану представником Банку адресу три виконавчі листі по справі № 303/6390/14 за позовом Банку до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом і звернення стягнення на предмет іпотеки (т.1 а.с.201).
26.10.2016 р. представником Банку отримано вказані виконавчі листи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.204).
Під час нового апеляційного перегляду справи представник Банку вкотре заперечив отримання виконавчих листів і в судовому засіданні, яке відбулося 02.09.2021 р., просив оголосити перерву для надання йому можливості спростувати отримання виконавчих листів, про що вказав Верховний Суд у своїй постанові від 12 травня 2021 р., однак на наступне судове засідання, яке відбулося 05.10.2021 р., жодних спростувань стосовно наявного в справі рекомендованого повідомлення у підтверджує отримання Банком виконавчих листів представником Банку не надано.
Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Відтак, Банком не надано жодних належних і допустимих доказів того, що оригінали виконавчих листів втрачено, загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено. Як і не спростовано наявності в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке підтверджує отримання Банком виконавчих листів 26.10.2016 р.
       Колегія суддів констатує, що суд першої інстанції не встановив, а Банк не довів, що дійсно оригінал виконавчого листа стосовно стягнення заборгованості з ОСОБА_1 було втрачено, через що постановлена судом першої інстанції ухвала відповідно до вимог п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України в частині видачі дубліката виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_1 , підлягає скасуванню як незаконна, а в задоволенні заяви Банку в цій частині належить відмовити.
       Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.        2.Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 25 квітня 2019 року в частині видачі дубліката виконавчого листа стосовно ОСОБА_1 скасувати.                                                                          3.У задоволенні заяви акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа стосовно ОСОБА_1 відмовити.                                                                                         4.Решту ухвали Мукачівського міськрайонного суду від 25 квітня 2019 року залишити без змін.                                                                 5.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.                                                                         6.Повне судове рішення складено 13 жовтня 2021 р.
Судді: