УХВАЛА
 
10 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 759/1383/17
провадження № 61-19157св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - судді Фаловської І. М., 
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. (судді-доповідача), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариства Комерційний банк «ПриватБанк»
 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», подану адвокатом Сокуренко Наталією Вікторівною, на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року, ухвалене у складі судді Миколаєць І. Ю., та постанову Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року, прийняту колегією у складі суддів: Савченка С. І., Верланова С. М., Фінагеєва В. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про стягнення депозитного вкладу, процентів та пені.
В обґрунтування позову вказувала, що 17 червня 2015 року вона уклала 
з АТ КБ «ПриватБанк» строковий договір про депозитний вклад «Стандарт» 
на 3 місяці № SAMDNWFD0070677217000, за умовами якого в цей же день внесла грошові кошти у розмірі 4 000 доларів США, які зараховані на депозитний рахунок №  НОМЕР_1 .
Після закінчення строку дії вказаного договору 21 вересня 2015 року вона уклала з банком новий строковий договір про депозитний вклад «Стандарт» на 3 місяці № SAMDNWFD0070822746801 і кошти у сумі 4 000 доларів США зараховані на депозитний рахунок №  НОМЕР_2 . На 25 грудня 2015 року залишок за вкладом становив 4 090,69 доларів США.
Вказувала, що строк дії вказаного договору про депозитний вклад «Стандарт» неодноразово продовжувався на три місяці на підставі пункту 15 договору. 
29 червня 2016 року у відділенні АТ КБ «ПриватБанку» вона дізналася від співробітників банку, що кошти з її депозитного рахунку у сумі 4 245,44 доларів США незаконно зняті 28 червня 2016 року. На її вимогу за фактом крадіжки коштів банк провів службове розслідування, в ході якого встановлено, що кошти зняті з її рахунку невідомими особами через систему «Приват 24» як виплата процентів за депозитом. 
Банк відмовив у видачі грошових коштів з її депозитного рахунку, чим порушив права власника мирно володіти майном, гарантовані статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин просила стягнути з відповідача на її користь депозитний вклад у розмірі 4 245,44 доларів США, проценти за користування депозитом 
у розмірі 235,25 доларів США, пеню за безпідставне списання коштів з рахунку у розмірі 1 045,50 доларів США та пеню у зв`язку з відмовою повернути депозитний вклад після закінчення строку дії договору у розмірі 7 132,72 доларів США.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 22 квітня 
2019 року позовні вимоги задоволено. Стягнено з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 депозитний вклад у сумі 4 245,44 доларів США, проценти за користування депозитним вкладом у сумі 235,52 доларів США, пеню за безпідставне списання коштів з депозитного рахунка у сумі 1 045,50 доларів США, пеню у зв`язку з відмовою повернути депозитний вклад після закінчення строку дії депозитного договору у сумі 7 132,72 доларів США та судовий збір 
у сумі 126,60 доларів США.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що АТ 
КБ «ПриватБанк»не виконало зобов`язання з повернення позивачу грошових коштів у розмірі 4 245,44 доларів США депозитного вкладу та нарахованих за цим вкладом процентів у розмірі 235,52 доларів США.
Також суд вважав обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з банку: пені за безпідставне списання коштів з депозитного рахунка у сумі 1 045,50 доларів США на підставі пункту 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та пені у зв`язку з відмовою повернути депозитний вклад після закінчення строку дії депозитного договору у сумі 7 132,72 доларів США на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».
Постановою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року в частині стягнення пені в розмірі 1 045,50 доларів США та 7 132,72 доларів США скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким вимоги задоволено частково. Стягнено 
з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 110 000 грн. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року в частині стягнення судового збору у розмірі 126,60 доларів США скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнено з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 3 000 грн. В іншій частині рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції про існування підстав для задоволення позову в частині стягнення на користь позивача депозитного вкладу та нарахованих за цим вкладом процентів.
Разом з тим суд апеляційної інстанції зазначив, що, стягуючи з відповідача пеню у розмірі 7 132,72 доларів США, місцевий суд не врахував, що пеня є неустойкою і має штрафний, а не компенсаційний характер, вона не входить до складу зобов`язання, її сплата та розмір визначені Законом України «Про захист прав споживачів», а відтак за неналежне надання споживачу банківських послуг нарахування та стягнення такої пені має бути здійснене в національній валюті України. За таких обставин висновки суду першої інстанції щодо визначення суми пені на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у іноземній валюті є помилковим. 
Також апеляційним судом вказано про неврахування судом першої інстанції при стягнення пені у розмірі 7 132,72 доларів США частини третьої статті 551 ЦК України, згідно з якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Банк не повернув вкладнику кошти у загальному розмірі 4 480,96 доларів США, тому нарахована пеня у розмірі 7 132,72 доларів США значно перевищує загальну заборгованість банка, а її стягнення порушує права відповідача та принципи цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності і розумності. 
За аналогічних підстав суд апеляційної інстанції не погодився із визначеними місцевим судом валютою та розміром стягненої з банку пені на підставі 
пункту 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».
З урахуванням статті 551 ЦК України та розміру неповернених позивачу коштів апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з банка пені у розмірі
110 000 грн.
Крім того, апеляційний суд зазначив про помилковість висновку суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, оскільки відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнена від сплати судового збору і не мала його сплачувати за подання позову, пов`язаного із захистом її прав. Відповідно, судовий збір має бути повернений позивачу як помилково сплачений за її заявою. Апеляційний суд зазначив про помилковість висновку суду про стягнення судового збору у іноземній валюті, оскільки відповідно до статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується виключно у національній валюті.
У жовтні 2019 року представник АТ КБ «ПриватБанк»- адвокат Сокуренко Н. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення процесуального права, просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року та постанову Київського апеляційного суд увід 26 вересня 2019 року в частині задоволених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Касаційна скарга мотивована помилковістю висновку судів попередніх інстанцій про існування правових підстав для стягнення з банку процентів з 1 червня 
2016 року до 3 липня 2017 року, оскільки судами встановлено, що банківський вклад знято 28 червня 2016 року, що виключає можливість банку користуватися коштами позивача у зазначений період.
 
Заявник вказує про помилковість висновків судів про стягнення з банку двох видів пені, оскільки статтею 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Висновок судів попередніх інстанцій суперечить правовому висновку, викладеному Верховним Судом України у постанові 
від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у справі і ухвалою цього ж суду від 3 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Ухвалою об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 грудня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 761/16124/15-ц за позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Фінансова Ініціатива» про захист прав споживачів, стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня 2016 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 25 липня 2018 року.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 24 грудня 2020 року справу
№ 761/16124/15-ц (провадження № 14-184цс20) прийнято до розгляду.
 
Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, переданій на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме щодо правильного застосування частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».
 
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що
у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.
 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
 
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 761/16124/15-ц (провадження 
№ 14-184цс20).
 
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі № 759/1383/17 за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний 
банк «ПриватБанк» про стягнення депозитного вкладу, процентів та пені за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», поданою адвокатом Сокуренко Наталією Вікторівною, на рішенняСвятошинського районного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи 
№ 761/16124/15-ц.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Головуючий Судді:  	І. М. Фаловська В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко  С. Ю. Мартєв В. А. Стрільчук