Ухвала
30 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 450/3803/13-ц
провадження № 61-14328ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 20 липня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним державного акту на право приватної власності,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_2 , в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення 28 сесії 5 демократичного скликання Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 251 
від 27 жовтня 2010 року про передачу безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1669 га для обслуговування житлових будинків та господарських споруд та для ведення особистого селянського господарства, що у с. Городиславичі Пустомитівського району Львівської області; скасувати державний акт на право приватної власності на землю Серії ЯМ № 320772 виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1669 га, що розташована у АДРЕСА_1 .
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області 
від 12 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним рішення 28 сесії 5 демократичного скликання Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 251 від 27 жовтня 2010 року про передачу безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1669 га для обслуговування житлових будинків та господарських споруд, що 
в АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ЯМ № 320772 виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1669 га, що розташована в АДРЕСА_1 .
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 20 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2020 року, скасовано.
Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення 28 сесії 5 демократичного скликання Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №251 від 27 жовтня 2010 року про передачу безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1669 га для обслуговування житлових будинків та господарських споруд та для ведення особистого селянського господарства, що 
в с. Городиславичі Пустомитівського району Львівської області, а також про скасування державного акта на право приватної власності на землю Серії ЯМ №320772, виданого ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 
0,1669 га, що розташована в АДРЕСА_1 - відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
18 серпня 2021 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 20 липня 2021 року (надійшла до суду 26 серпня 
2021 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 03 вересня2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без руху 
з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи та сплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
28 вересня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_4 про усунення недоліків на виконання ухвали Верховного Суду від 03 вересня 2021 року, уточнена касаційна скарга та квитанція про сплату судового збору.
В уточненій касаційній скарзі заявник посилається, як на підставу касаційного оскарження на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та на  пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України.
Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження, не може бути прийняте касаційним судом, оскільки воно 
є загальним та не відповідає вимогам викладених у ЦПК України.
Зокрема, заявник не вказує, висновок Верховного Суду щодо якої саме норми права відсутній, та у яких, на думку заявника, подібних правовідносинах, відсутній висновок.
Також, Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
Верховний Суд не може прийняти посилання ОСОБА_1 про те, що суд апеляційної інстанції розглянув справу без повідомлення третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з наступних підстав.
При подачі касаційної скарги посилатися, як на підставу касаційного провадження, на пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України може лише учасник справи, який не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.
Дослідивши рішення суду першої та апеляційної інстанції, а також ухвали, які були прийняті під час розгляду справи у судах попередніх інстанцій, Верховний Суд прийшов до висновку, що Головне управління Держгеокадастру у Львівській області не було залучено до розгляду справи № 450/3803/13-ц в якості третьої особи, а отже дана юридична особа не 
є учасником справи. 
Отже, станом на 29 вересня 2021 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного суду від 03 вересня 2021 року, заявником не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню 
із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 20 липня 2021 року вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                              Г. В. Коломієць