УХВАЛА
15 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 820/3743/15
адміністративне провадження № К/9901/31762/21 
Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Васильєва І.А.,  
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі-ГУ ДПС у Харківській області) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 820/3743/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцептор» ( далі - ТОВ «Акцептор») до ГУ ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

УСТАНОВИЛА:

У 2015 році ТОВ «Акцептор» звернулося до суду з позовом, в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 19 листопада 2014 року  №0000132202, № 0000142202.

Останнім рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року, залишеним без змін постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року, адміністративний позов задоволено повністю, вирішено питання розподілу судових витрат.

26 серпня 2021 року ГУ ДПС у Харківській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги визначені статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України зміст касаційної скарги має містити підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 328     цього Кодексу, на якій (яких) вона подається. 

Абзацом першим частини четвертої статті 328 КАС України визначені підстави касаційного оскарження рішень суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанов суду апеляційної інстанції.

Відповідно до цієї норми підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Таким чином при касаційному оскарженні зазначених судових рішень у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4       статті 328 КАС України       як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Скаржник, як на підставу відкриття касаційного провадження     посилається на пункт   3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме - відсутній висновок Верховного Суду   щодо питання застосування підпункту  140.5.7, пункту 140.5 статті 140, підпункту  134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України   (далі - ПК України) подібних правовідносинах. Проте відповідач не обґрунтовує у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку,  відповідна норма повинна застосовуватися.
Водночас, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Наведені скаржником обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень  у цій справі не свідчать про виконання вимог частини четвертої статті 328 КАС України.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2021 року касаційну скаргу ГУ ДПС у Харківській  з аналогічних причин було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, але скаржник у чергове при зверненні з касаційною скаргою не виправив зазначені недоліки. 

Враховуючи те, що касаційна скарга не містить обов`язкових підстав касаційного оскарження, то відповідно до пункту 4 частини п`ятої       статті 332 КАС України    касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику.

За умови повернення касаційної скарги заявлене відповідачем клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження не підлягає розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтею 332 КАС України, 
УХВАЛИЛА:
Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області   на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 820/3743/15 повернути.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    І.А. Васильєва