Ухвала
 
15листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 750/9033/15-ц
 
провадження № 61-7831св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Кравченка Володимира Володимировича на постанову Чернігівського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 травня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено.
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.
 
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 травня 2016 року скасовано.
 
Позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково.
 
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» 11 059,43 доларів США заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 09 квітня 2008 року № 11331110000, з яких 6 658,01 доларів США заборгованості за кредитом та 4 401,42 доларів США заборгованості за процентами за користування кредитом, та 438 804,16 грн заборгованості за пенею, з яких 175 100,47 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 263 703,69 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» 43 347,07 доларів США заборгованості за кредитним договором, з яких 27 583,21 доларів США заборгованості за тілом кредиту, 15 763,86 доларів США заборгованості за процентами за користування кредитом.
 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Кравченко В. В., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16, провадження № 11?202апп18, від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, провадження № 11?377апп18, від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18, провадження № 14-536цс18, від 26 лютого 2020 року у справі 304/284/18, провадження № 14-517цс19, від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, провадження № 14-53цс18, від 21 березня 2018 року у справі № 760/14438/15-ц, провадження № 14-38цс18, від 21 квітня 2021 року у справі № 333/4308/18, провадження № 61-10879св20, від 25 листопада 2020 року у справі № 359/6391/17, провадження № 61-3177св19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.  
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян