Справа № 464/5630/20                                        Головуючий у 1 інстанції: Чорна З.С. 
Провадження № 33/811/1776/20                                Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою адвоката Кузьміна Є.О. на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 26 листопада 2020 року,
встановив :
Постановою суду Сихівського районного суду м.Львова від 26.11. 2020
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
ОСОБА_1   визнано винуватим у тому, що він  05.10.2020 о 21 год. 10 хв. по пр. Червоної Калини - вул.Угорська у м. Львові, керував транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно встановленого законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
На дану постанову суду адвокат Кузьмін Є.О., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. Із вказаною постановою не згідний, вважаючи, що така є незаконною, прийнята без належного дослідження усіх обставин справи. 
Апелянт вважає, що Закон України № 2617-VIII (від 22.11.2018) «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020, вичерпав свою дію шляхом внесення відповідних змін до КУпАП і КК.
Апелянт покликається, що станом на день складення протоколу 05.10.2020 не було встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тому в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Апелянт був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак в судове засідання не прибув з невідомих причин. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів:  
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №428445 від 05.10.2020, 
- поясненнями свідків  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно встановленого законом порядку за допомогою технічного засобу (тесту на алкоголь) «Драгер Алкотест» та в медичному закладі відмовився,
- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.
ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст.130 КУпАП, оскільки останній 
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Покликання апелянта  на те, що   до  ч.1 ст. 130 КУпАП   буле  внесені зміни, які вступили в дію з 01.07.2020 і відповідно відсутні підстави для притягнення водія  транспортного  засобу  до  відповідальності за  даною  статтею, не відповідає дійсності, виходячи з наступного.    
1 липня 2020 року набрав чинності Закон від 22.11.2018 № 2617-VIII, яким запроваджується інститут кримінальних проступків. Зокрема, кримінальним проступком стало і керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння та скасовано адміністративну відповідальність за керування у стані сп`яніння.
Згідно Закону №720-IX від 17 червня 2020 року який набрав чинності 03 липня 2020 р., скасовано кримінальну відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння шляхом виключення підпункту 171 яким вносились зміни, та одночасно виключено встановлені зміни у ст.130 КУпАП.
Оскільки зазначеним Законом виключено підпункт 171, тому поновлено дію норми Закону, якою встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто за ст.130 КУпАП в останній редакції станом на 07.07.2016.
Адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив 05.10.2020 отже до вказаних правовідносин підлягає застосуванню закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення, а саме нормативно-правового припису передбаченого ст. 130 КУпАП в редакції 07.07.2016.
Відтак судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.    
     Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП і є безальтернативним. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив :
Апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олександровича - залишити без задоволення.
Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду А.В. Белена