Додаткова постанова           
Іменем України 
 
24 листопада 2021 року 
м. Київ
 
справа № 357/11231/18
провадження № 61-4960св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші Матюші»,
відповідачі: ОСОБА_1 , Державний реєстратор Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачов В`ячеслав Анатолійович, Товариство з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод»,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» - Тетері Світлани Ігорівни про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом Товариства 
з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова В`ячеслава Анатолійовича, Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» про визнання недійсним правочину щодо дострокового розірвання договору оренди, визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2018 року ТОВ «Агрофірма «Матюші» звернулося до суду із позовом про визнання недійсним правочину щодо дострокового розірвання договору оренди, визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 
12 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року, позов задоволено частково. 
Визнано недійсним вчинений ОСОБА_1 односторонній правочин щодо розірвання в односторонньому порядку договору оренди б/н від 24 серпня 
2014 року, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ «Агрофірма «Матюші», оформлений повідомленням ОСОБА_1 б/н від 14 лютого 2018 року; визнано недійсним договір оренди землі б/н від 19 лютого 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки пл. 2,105 га. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
У березні 2020 року представником ТОВ Агрофірма «Матюші» - Танцюрою Ю. Б. подано касаційну скаргу, в якій зроблено попередню заяву про розподіл судових витрат.
Постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року касаційну скаргу 
ТОВ «Агрофірма «Матюші» задоволено частково.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 
12 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 
26 лютого 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог 
ТОВ «Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , ТОВ «Шамраївський цукровий завод» про скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно скасовано з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.
Скасовано рішення державного реєстратора Київської обласної філії 
КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» про державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди індексний номер 39730948 від 17 лютого 2018 року.
Скасовано рішення державного реєстратора державного реєстратора Київської обласної філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди індексний номер 40004768 від 05 березня 2018 року.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 
12 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 
26 лютого 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог 
ТОВ «Агрофірма «Матюші» до Державного реєстратора Київської обласної філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова В`ячеслава Анатолійовича про скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно змінено, виклавши їх мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
У листопаді 2021 року до Верховного Суду від представника ТОВ Агрофірма «Матюші» - Тетері С. І. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку 
з переглядом справи у суді касаційної інстанції та стягнення їх у рівних частинах з ОСОБА_1, державного реєстратора Київської обласної філії 
КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова В. А., ТОВ «Шамраївський цукровий завод» на користь ТОВ Агрофірма «Матюші» понесені витрати на професійну правничу (правову) допомогу, надану Адвокатським об`єднанням «ЕВЕРЛІҐАЛ» на підставі договору про надання правової допомоги № 17/08-03 від 07 серпня 2017 року, додатку № 20/03/10 від 10 березня 2020 року до нього, викладеного у додатковій угоді №20/03/10 від 10 березня 2020 року до вказаного договору, у розмірі 18 301,92 грн.
У частині першій статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частині другій статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Разом з тим відповідно до пункту 2 частини першоїмстатті 137 ЦПКУкраїни розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У частинах четвертій - шостій статті 137 ЦПКУкраїни визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі 
і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі 
№ 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновок, що «саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду 
з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПКУкраїни, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».
На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги на суму 18 301,92 грн представникТОВ Агрофірма «Матюші» - Тетеря С. І. надав до суду копії акту приймання- передачі наданих юридичних послуг/правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 17/08-03 від 07 серпня 2017 року, додаткової угоди №31/12/20-1 від 31 грудня 2020 року до договору про надання правової допомоги № 17/08-03 від 07 серпня 2017 року, рахунку на оплату юридичних послуг №281 від 29 жовтня 2021 року, платіжного доручення 
ТОВ Агрофірма «Матюші» № 45642 від 01 листопада 2021 року, детальний опис наданих послуг та здійснених витрат в процесі надання правничої (правової) допомоги ТОВ Агрофірма «Матюші» під час розгляду справи №357/11231/18 
в суді касаційної інстанції. Також надав суду докази направлення заяви про розподіл судових витрат (з додатками) сторонам у справі. 
Верховний Суд враховує фактичне надання правничу допомогу адвокатами 
АО «ЕВЕРЛІҐАЛ», що підтверджується матеріалами справи. 
Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від 
ОСОБА_1 та ТОВ «Шамраївський цукровий завод» не надходило.
За таких обставин колегія суддів вважає, що заяву про розподіл судових витрат слід задовольнити частково, стягнувши на користь ТОВ Агрофірма «Матюші» витрати на професійну правничу допомогу враховуючи часткове задоволення позовних вимогдо ОСОБА_1 та ТОВ «Шамраївський цукровий завод», тобто по 6 100,64 грн з кожного.
Керуючись статтями 133, 137, 141, 270, 416  ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» - Тетері Світлани Ігорівни про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства 
з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» 6 100,64 грнсудових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи 
у суді касаційної інстанції.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» 6 100,64 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, 
є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                    В. І. Крат 
 
Судді:                                                                             Н. О. Антоненко
 
І. О. Дундар
 
                                                                                       Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук