ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/3397/19
адміністративне провадження № К/9901/11964/20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Бучик А.Ю., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу №420/3397/19
за позовом Приватного підприємства Агрофірма «Промінь» 
до Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Біляївська районна державна адміністрація Одеської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» 
про визнання протиправними рішень 
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 (колегія у складі: головуючого судді Марина П.П., суддів Кравченко М.М., Танцюри К.О.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020 (колегія у складі: головуючого судді Бойка А.В., суддів: Джабурії О.В., Кравченка К.В.), -
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У червні 2019 року ПП Агрофірма «Промінь» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ», в якому позивач просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Біляївської міської ради №866-43/ VII від 04.04.2019 «Про розроблення містобудівної документації - детального плану»; 
- визнати протиправним та скасувати рішення Біляївської міської ради № 867-43/VІ від 04.04.2019 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ». 
2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що вказані рішення міської ради є незаконними та такими, що порушують права позивача, як орендаря земельної ділянки, оскільки земельна ділянка, дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення якої надано ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ», знаходиться в довгостроковій оренді у підприємства на підставі діючого договору оренди землі від 10.07.2006.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 у задоволенні позову відмовлено.
4. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 залишено без змін. 
5. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що враховуючи положення Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України, а також з врахуванням правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.05.2018 по справі №826/5737/16, та Верховним Судом у постановах від 13.03.2018 по справі №766/6141/16-а, від 03.04.2019 по справі 509/4722/16-а, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування. Щодо вимог позивача про скасування рішення Біляївської міської ради №866-43/VІ від 04.04.2019 «Про розроблення містобудівної документації детального плану», суди, з посиланням на приписи ч.2 ст.24 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності», зазначили, що зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій, а тому рішення Біляївської міської ради №866-43/VII від 04.04.2019 жодним чином не впливає на права позивача як користувача (орендаря) земельної ділянки.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погоджуючись з указаними судовими рішеннями ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі № 420/3397/19, в якій просило скасувати рішення суду апеляційної інстанції та змінити рішення суду першої інстанції, шляхом зміни його мотивувальної частини.
7. В обґрунтування своїх вимог, скаржник посилається на те, що частина території, яка фактично використовується позивачем на підставі договору, на який він посилається, вже перебуває в приватній власності фізичних осіб. Зокрема, в матеріалах справи містяться викопіювання і витяги з Державного земельного кадастру відносно дев`ятнадцяти сформованих земельних ділянок, сімнадцять з яких у приватній власності громадян. Про те, що частина землі передана (надана) воїнам АТО в приватну власність також позивач підтвердив у судовому засіданні. Залишення без змін висновків у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції щодо укладання договору оренди землі, на який посилається позивач та наявності у нього права оренди, фактично порушує права цих сімнадцяти власників (воїнів АТО). 
Таким чином, скаржник просить змінити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.11.2019, виключивши з мотивувальної частини рішення, висновки щодо: наявності у позивача права оренди згідно договору між          ПП Агрофірмою «Промінь» та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області від 10.07.2006, строком на 25 років відносно землі площею 149,2 га; встановленої обставини, що між ПП Агрофірмою «Промінь» та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області 10.07.2006 укладено договір оренди землі строком на 25 років відносно землі площею 149,2 га; відсутності у позивача права оренди згідно договору між ПП Агрофірмою «Промінь» та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області від 10.07.2006, строком на          25 років відносно землі площею 149,2 га; що договір оренди землі між                               ПП Агрофірмою «Промінь» та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області від 10.07.2006, строком на 25 років відносно землі площею 149,2 га є неукладеним згідно законодавства; нікчемності договору оренди між ПП Агрофірмою «Промінь» та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області від 10.07.2006; відсутності меліоративних систем на земельній ділянці, що є предметом регулювання оскаржених рішень.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. 04.05.2020 в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано вказану касаційну скаргу.
9. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2020, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
10. Ухвалою Верховного Суду від 18.05.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020.
11. Ухвалою Верховного Суду від 21.10.2021 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження з 22.10.2021.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
12. Як встановлено судами попередніх інстанції, 04.04.2019 Біляївською міською радою Біляївського району Одеської області розглянуто клопотання ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» щодо розробки детального плану території, внаслідок чого прийнято рішення №866-43/VI «Про розроблення містобудівної документації - детального плану».
13. Згідно з вказаним рішенням Біляївська міська рада вирішила:
- виступити замовником розроблення детального плану території для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій та кладовища за адресою:               м. Біляївка, вул. Отамана Головатого, б/н;
- визнати джерелом фінансування розроблення містобудівної документації за рахунок ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ»;
- укласти трьохсторонній договір щодо розроблення детального плану території;
- розроблену у встановленому законодавством порядку містобудівну документацію детальний план розглянути на громадських слуханнях щодо врахування громадських інтересів відповідно до ст.21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;
- після проведення громадських слухань містобудівну документацію детальний план затвердити на сесії Біляївської міської ради.
14. Того ж дня, Біляївська міська рада прийняла рішення №867-43/VI від 04.04.2019 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ», яким відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 124, п.12 ч.2 ст.134 Земельного кодексу України, міська рада надала товариству дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 40,0 га у довгострокову оренду строком на 35 років для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій за адресою: м. Біляївка, вул. Отамана Головатого, б/н.
15. Не погоджуючись з правовірністю прийнятих 04.04.2019 Біляївською міською радою рішень №866-43/VI та №867-43/VI ПП Агрофірма «Промінь» оскаржило їх в судовому порядку.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
16. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
17. Підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що спірними рішеннями надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ».
18. Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.
19. Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.
20. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
21. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
22. Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
23. На підставі пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України  суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
24. Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
25. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
26. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
27. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
28. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
29. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
30. Згідно із частиною першою статті 116 ЗК громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
31. За правилами частин шостої, сьомої і десятої статті 118 ЗК громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
32. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
33. У цій справі позивач оскаржує рішення міськради щодо розпорядження земельною ділянкою, яка знаходиться в довгостроковій оренді у ПП Агрофірма «Промінь» на підставі діючого договору оренди землі від 10.07.2006 і, відповідно, позивач відстоює своє право на користування спірною земельною ділянкою. 
34. Тобто звернення до суду обумовлене захистом прав позивача, як користувача земельної ділянки, від незаконного, на думку позивача, її привласнення іншою особою, у цьому спорі - ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ.
35. Статті 13, 14 Конституції України гарантують, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави і від імені Українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.
36. Отже, цей спір пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно - земельну ділянку іншою особою, і спрямований на відновлення самого права позивача на це майно у спосіб, визначений позивачем.
37. Тобто спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, а стосується захисту його приватних інтересів.
38. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 605/567/17, від 20.11.2019 у справі № 526/138/17,  Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 526/2434/17.
39. Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
40. Згідно із частиною другою статті 4 ГПК юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
41. Пунктом 6 частини першої статті 20 ГПК визначено, що господарські суди розглядають інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права.
42. Згідно зі статтею 2 Господарського кодексу України (далі - ГК) учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.
43. Таким чином, якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується права цивільного і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору. В даному випадку, враховуючи предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності, а також суб`єктний склад сторін спору, вказаний спір має вирішуватися судами за правилами Господарського процесуального кодексу України.
44.  Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями  238,  240 КАС України. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених  статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (стаття 354 КАС України).
45.  Пунктом 5 частини першої  статті 349 цього ж Кодексу  передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.
46.  Згідно з пунктом 1 частини першої  статті 238 КАС України  суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
47.  Отже, оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.
Керуючись статтями  238,  344,  349,  354,  356,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» задовольнити частково.
Скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020.
Провадження у справі 420/3397/19 за позовом Приватного підприємства Агрофірма «Промінь» до Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Біляївська районна державна адміністрація Одеської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» - закрити.
Роз`яснити Приватному підприємству Агрофірма «Промінь», що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду та що воно вправі протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Судді	С.Г. Стеценко Л.Л. Мороз   А.Ю. Бучик