ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року 
м. Київ

Справа №  924/395/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях
на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 (судді: Юрчук М. І. - головуючий, Савченко Г. І., Крейбух О. Г.) у справі
за позовом Приватного акціонерного товариства "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН"
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях та Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області
про стягнення відшкодування вартості невід`ємних поліпшень орендованого майна в сумі 7 727 798, 00 грн,
В С Т А Н О В И В:
1. Фабула справи
1.1. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 09.02.2021 (суддя Тварковський А. А.) позов Приватного акціонерного товариства "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" (далі - ПрАТ "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН") в частині вимог до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях (далі - РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях) задоволено повністю, стягнуто з РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях на користь ПрАТ "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" 7 727  798,00 грн вартості невід`ємних поліпшень орендованого цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Славутський комбінат "Будфарфор", здійснених ПрАТ "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" (попереднє найменування - Публічне акціонерне товариство "Славутський комбінат "Будфарфор") в межах договору від 24.04.2003 № 139 (викладеному в новій редакції від 15.03.2006), за згодою орендодавця.
Витрати на проведення судової будівельно-технічної та будівельно-оціночної експертиз в сумі 27 784,8 грн залишено за РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях.
У задоволенні позову ПрАТ "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" до Державної казначейської служби України у Вінницькій області відмовлено.
1.2. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 залишено без руху апеляційну скаргу РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях на рішення Господарського суду Вінницької області від 09.02.2021 у зв`язку із  невиконанням заявником вимог пунктів 2, 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, а саме ненадання доказів про сплату судового збору та доказів щодо надсилання копії апеляційної скарги з додатками ПрАТ "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" та Головному управлінню Державної казначейської служби України у Вінницькій області.
1.3. Згідно з ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду                    від 24.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях на рішення Господарського суду Вінницької області від 09.02.2021, призначено розгляд справи на 23.06.2021.
Зі змісту ухвали від 24.05.2021 убачається, що суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги з додатками, встановив, що апеляційна скарга, а також заява про усунення недоліків апеляційної скарги відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні.
Водночас суд апеляційної інстанції з посиланням на частини 1, 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" зазначив, що скаржник на підтвердження сплати судового збору у сумі 173  875,46 грн додав копію платіжного доручення від 05.05.2021 № 249.
Проте суд апеляційної інстанції установив, що в електронному реєстрі підтверджень оплат із органу Державної казначейської служби України про зарахування сум судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України відсутнє підтвердження щодо зарахування вказаної суми боргу, сплаченого згідно з платіжним дорученням від 05.05.2021 № 249 у сумі 173 875,46 гривень, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апелянту необхідно подати до суду докази про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (довідка Казначейської служби).
1.4. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.06.2021, зокрема, відкладено розгляд апеляційної скарги на 07.07.2021 та зобов`язано РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях виконати вимоги ухвали суду                              від 24.05.2021 щодо надання доказів про зарахування судового збору за подання апеляційної скарги в дохід Державного бюджету України (пункти 1, 4 резолютивної частини ухвали).
1.5. ПрАТ "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" подало до суду апеляційної інстанції клопотання про залишення апеляційної скарги без розгляду, зазначаючи, що суд зобов`язував заявника надати докази про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, які апеляційному суду  не були надані, тоді як з часу формування платіжного доручення від 05.05.2021 № 249 минуло два місяці та судом апеляційної інстанції надавалась не одна можливість надати відповідні докази згідно з  ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 та від 23.06.2021, отже, апелянт мав достатньо часу для підтвердження зарахування судового збору до Державного бюджету України, однак не надав жодних доказів, які підтверджували б зарахування такого збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
2. Короткий зміст оскаржуваного у справі судового рішення
2.1. Оскаржуваною ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду                      від 07.07.2021 апеляційну скаргу РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях залишено без розгляду та повернуто її апелянту.
Суд апеляційної інстанції, зокрема, зазначив, що, перевіривши зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суд установив, що в електронному реєстрі підтверджень оплат із органу Державної казначейської служби України про зарахування сум судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України відсутнє підтвердження про зарахування суми, сплаченої згідно з платіжним дорученням від 05.05.2021 № 249 у сумі 173 875,46 грн.
Суд дійшов висновку, що оскільки з часу формування платіжного доручення від 05.05.2021 № 249 минуло два місяці та судом надавалася не одна можливість апелянту надати докази згідно з  ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 та від 23.06.2021, отже, апелянт мав достатньо часу для підтвердження зарахування судового збору до Державного бюджету України, однак не надав жодних доказів, які б підтверджували зарахування такого збору до спеціального фонду Державного бюджету України. 
Суд зазначив, що Казначейська служба України у Вінницькій області не підтвердила надходження на бюджетні рахунки, відкриті на ім`я головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, за кодом класифікації доходів бюджету 22030101 "Судовий збір (ДСА України, 050) грошових коштів у сумі                                    173 875,46 грн, а відповіді на запит від Казначейської служби України у Рівненській області не надійшло (запит був надісланий лише через тиждень після отримання відповіді від Державної казначейської служби України у Вінницькій області), тому суд визнав такі дії апелянта як невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк і з метою недопущення обмеження позивача у доступі до правосуддя суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без розгляду на підставі частини 13 статті 176 Господарського процесуального кодексу України та повернення скарги  апелянту.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. Не погоджуючись з ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2021, РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях у касаційній скарзі просить її скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду по суті апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 09.02.2021, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги порушенням судом норм процесуального права, а також неврахуванням судом апеляційної інстанції правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 910/3788/18, від 23.01.2018 у справі № 760/4105/14-ц, від 28.02.2018 у справі № 800/473/17.
Скаржник наголошує, що у наведених ним у касаційній скарзі постановах Верховний Суд вказав на відсутності обов`язку заявника надавати суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору, оскільки суд самостійно повинен виявляти зарахування відповідної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.  
Отже, обов`язок перевірити факт зарахування судового збору покладається саме на суд і неподання стороною підтвердження про зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України не може бути підставою для повернення апеляційної скарги як такої, що не відповідає встановленим вимогам.
Заявник касаційної скарги також наголошує на тому, що в день судового засідання 07.07.2021 (після його проведення) надійшла відповідь Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про підтвердження зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України у сумі 173  875,46 грн.
3.2. ПрАТ "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 залишити без змін, вказуючи, зокрема, на те, що суд неодноразово перевіряв зарахування судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням від 05.05.2021 № 249, що спростовує доводи скаржника про невиконання судом процесуальних обов`язків. У той же час заявником апеляційної скарги не було надано суду підтвердження про сплату судового збору, які суд витребовував у нього, маючи обґрунтовані сумніви у добросовісному здійсненні процесуальних обов`язків заявником апеляційної скарги.
Оскаржувана РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях ухвала від 07.07.2021, на думку відповідача прийнята Північно-західним апеляційним господарським судом з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги не відповідають дійсності.
4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду
4.1. Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржувану у справі ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2021, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
4.2. Суд апеляційної інстанції ухвалив оскаржувану ухвалу про залишення без розгляду апеляційної скарги РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях та її повернення заявникові на підставі частини 13 статті 176 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 13 статті 176 Господарського процесуального кодексу України  якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Так, суд апеляційної інстанції зазначив, що, перевіривши зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суд установив, що в електронному реєстрі підтверджень оплат із органу Державної казначейської служби України про зарахування сум судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України відсутнє підтвердження зарахування суми, сплаченої згідно з платіжним дорученням від 05.05.2021 № 249 у сумі 173 875,46 грн. 
При цьому, ухвалюючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції щодо розгляду клопотання ПрАТ "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" про залишення апеляційної скарги РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях без розгляду, суд апеляційної інстанції, зокрема, вказав, що оскільки Казначейська служба України у Вінницькій області не підтвердила надходження на бюджетні рахунки, відкриті на ім`я Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області за кодом класифікації доходів бюджету 22030101 "Судовий збір (ДСА України, 050) грошових коштів у сумі 173875,46грн, а відповіді на запит від Казначейської служби України у Рівненській області не надійшло, то зазначене свідчить, що дії апелянта є невиконанням вимог ухвали суду у встановлений строк, що має наслідком залишення апеляційної скарги без розгляду.
4.3. Як свідчать матеріали справи, Північно-західний апеляційний господарський суд в ухвалі від 26.04.2021, залишаючи без руху апеляційну скаргу РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях на підставі, зокрема пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із ненаданням заявником доказів про сплату судового збору, вказав платіжні реквізити для сплати судового збору. 
Згідно з наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 05.05.2021 № 249                      РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях сплатило судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 173 875,46 грн саме на зазначені в ухвалі Північно-західний апеляційний господарський суд в ухвалі від 26.04.2021 платіжні реквізити.
В ухвалі від 24.05.2021 Північно-західний апеляційний господарський суд,  відкриваючи апеляційне провадження, зазначив, що, перевіривши матеріали апеляційної скарги з додатками, суд апеляційної інстанції встановив, що апеляційна скарга, а також заява про усунення недоліків апеляційної скарги відповідають вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні.
При цьому суд зазначив, що перевіривши зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суд встановив, що в електронному реєстрі підтверджень оплат із органу Державної казначейської служби України про зарахування сум судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України відсутнє підтвердження про зарахування вказаної суми боргу, сплаченого згідно з платіжним дорученням від 05.05.2021 № 249 у розмірі 173 875,46 грн.
4.4. Проте колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що у постанові від 28.02.2018 у справі № 800/473/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила таке:
"Щодо посилань судді Вищого адміністративного суду України на те, що до позовної заяви додано дублікат квитанції про сплату судового збору, а не її оригінал, як на підставу для повернення адміністративного позову, Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.
Згідно із частиною другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Отже, суддя Вищого адміністративного суду України повинен був перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за наданим позивачем дублікатом квитанції № 0.0.892136447.1.
Велика Палата Верховного Суду здійснила указану процедуру та встановила зарахування судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 640 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.
Тобто ОСОБА_1 усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі судді Вищого адміністративного суду України від 09 листопада 2017 року про залишення позову без руху".
4.5. У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 760/4105/14-ц, на яку посилався в оскаржуваній ухвалі суд апеляційної інстанції, зазначено таке:
"Відповідно до частини другої статі 9 Закону України "Про судовий збір", у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. 
Саме суд повинен перевірити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, які додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містять відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. 
Платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22.
Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.
Таким чином, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд, і неподання стороною вказаних судом виписок не може бути підставою для повернення апеляційної скарги, як такої, що не відповідає встановленим вимогам".
4.6. За змістом пункту 8 частини 1 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 статті 129 Конституції України).
Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3 пункту 3.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".
Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.
Отже, принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження судового рішення гарантує конституційне право на звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізовано, за винятком законодавчо встановленої заборони на таке оскарження.   
У пункті 3.10 постанови Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 910/3788/18 зазначено, що відповідно до статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд, і неподання стороною зазначених судом виписок не може бути підставою для повернення апеляційної скарги як такої, що не відповідає встановленим вимогам.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 760/4105/14-ц і від 28.02.2018 у справі № 800/473/17.
4.7. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі                         № 9901/144/20 визнано помилковим висновок суду першої інстанції про неможливість прийняття як доказу про сплату судового збору за подання позовної заяви платіжного доручення лише у зв`язку із зазначенням у ньому платником іншої особи, а не позивача, без урахування всього змісту цього документа, зокрема, вказівки на призначення відповідного платежу (об`єкта справляння судового збору). Визначальним є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Так, відповідно до частини другої статті 9 Закону України від "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.
4.8. Отже, ураховуючи положення статті 9 Закону України від "Про судовий збір", а також правову позицію Верховного Суду, викладену у зазначених вище постановах, саме суди, виконуючи вимоги закону, повинні перевіряти зарахування судового збору, використовуючи способи, передбачені процесуальним законодавством, зокрема, в разі необхідності, отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.
Водночас у справі, яка розглядається, суд апеляційної інстанції після відкриття апеляційного провадження, дійшовши висновку, що апеляційна скарга, а також заява про усунення недоліків апеляційної скарги відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні, помилкового зазначив про необхідність подання апелянтом доказів про зарахування до спеціального фонду Держаного бюджету України судового збору, сплаченого за наданим скаржником платіжним дорученням.
З наявної у матеріалах справи копії платіжного доручення від 05.05.2021 № 249 про сплату РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях судового збору у сумі 173  875,46 грн за подання до Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційної скарги вбачається, що оплату банком проведено 06.05.2021 та міститься штамп Державної казначейської служби України про оплату 06.05.2021 у системі дистанційного обслуговування "Клієнт Казначейства-Казначейство" (том 7, а. с. 21).
При цьому підтверджень про здійснення судом перевірки, якою встановлено відсутність в електронному реєстрі підтверджень про оплату із органу Державної казначейської служби про зарахування сум судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (даний модуль інтегрований у комп`ютерну програму "Діловодство спеціалізованого суду") зарахування суми боргу, сплаченого згідно з платіжним дорученням від 05.05.2021 № 249 у сумі 173 875,46 грн, матеріали справи не містять.
Водночас відповідно до листа про підтвердження зарахування коштів від 02.07.2021                  № 05.1-08-06/4778, який надійшов на адресу РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях 07.07.2021 (згідно зі штампом), Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області повідомило, що 06.05.2021 кошти у сумі 173  875,46 грн згідно з платіжним дорученням від 05.05.2021 № 249 надійшли (том 8, а. с. 15).
4.9. Отже, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права знайшли підтвердження, а оскаржувана у справі ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 прийнята без урахування висновків Верховного Суду, викладених у справах № 800/473/17,  № 760/4105/14-ц, № 910/3788/18, № 9901/144/20, та з порушенням норм Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ця ухвала підлягає скасуванню, а справа передачі на розгляд до суду апеляційної інстанції для здійснення розгляду апеляційної скарги РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях на рішення Господарського суду Вінницької області від 09.02.2021.
5. Висновки Верховного Суду
5.1. Відповідно до положень статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону оскаржена у справі ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.
5.2. Згідно з положеннями частин 3, 4 статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанції, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд суду першої або апеляційної інстанції.
5.3. З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню, справа - передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, а касаційна скарга підлягає задоволенню.
6. Розподіл судових витрат 
6.1. Оскільки касаційну скаргу необхідно задовольнити, а справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, з урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України розподіл судових витрат у справі має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 300, 301, пунктом 2 частини 1 статті 308, статтями 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях задовольнити.
2. Ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 у справі № 924/395/19 скасувати, справу передати до Північно-західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                  Т. Б.  Дроботова

Судді                                                                                                                Н. О. Багай
                                                                                                                      
                                                                                                                         Ю. Я. Чумак