ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 185/3147/19 (2-а/932/256/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області  Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського  районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2021 р. (суддя Кошля А.О.) в справі № 185/3147/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 4   Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Стратулата Олександра Володимировича, третя особа на стороні відповідача, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Департамент патрульної поліції,  про  визнання протиправної та  скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом  до інспектора роти № 4 батальйону № 4   Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Стратулата Олександра Володимировича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі – УПП), про  визнання протиправними дій, визнання протиправної та  скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 1039680 від 03.04.2019 р. про накладення штрафу в розмірі 425 грн.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2021 р. позов задоволено частково, скасовано постанову серії ЕАВ №1039680 від 03.04.2019 інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Стратулата О.В. про притягнення     ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 126 КУпАП,  справу про адміністративне правопорушення  закрито.
          В апеляційній скарзі третя особа просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не направлялось відповідачу та третій особі копії позовної заяви з додатками, тому цих осіб позбавлено права викласти свої заперечення щодо заявлених позовних вимог та надати відповідні докази. Вказує, що  на час вчинення правопорушення та  на час подання апеляційної скарги в базі МТСБУ відсутні  відомості про наявність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль, яким керував позивач. Вважає неправильним висновок суду першої інстанції щодо відсутності у інспектора патрульної поліції повноважень на здійснення перевірки наявності полісу. Відсутність відеозапису  факту правопорушення не може свідчить про відсутність доказів вчинення позивачем правопорушення.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має   бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії ЕАВ №1039680 від 03.04.2019 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1  ст. 126 КУпАП, оскільки останній 03 квітня 2019 року о 12:46 год. на 238 км керував транспортним засобом з нанесеним тонуванням задніх габаритних ліхтарів та не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 «а»  Правил дорожнього руху.
Враховуючи, що відповідачем не  спростовано тверджень позивача, викладених у позовній заяві, не надано доказів вчинення вказаного адміністративного правопорушення, а оскаржена постанова не містить посилань на докази, що підтверджують вчинення такого правопорушення, в постанові відсутнє посилання на п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху, суд першої інстанції дійшов висновку  про задоволення позову в частині скасування  постанови серії ЕАВ №1039680 від 03.04.2019 з підстав недоведеності суб`єктом владних повноважень факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення закрита.
Разом з тим, суд першої інстанції вважав, що вимоги про визнання дій поліцейського протиправними задоволенню не підлягають, оскільки за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний  має право прийняти одне з передбачених ч. 3  ст. 286 КАС України  рішень, зокрема, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення.
          Суд визнає приведений висновок необґрунтованим, з огляду на наступне. 
Судом встановлено, що постановою  серії ЕАВ № 1039680 від 03.04.2019 р., прийнятою інспектором УПП в Дніпропетровській області Стратулатом О.В., застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1   ст. 126 КУпАП.
За змістом постанови 03.04.2019 р. о 12 годині 46 хв. водій ОСОБА_1  керував  транспортним засобом марки Suzuki Swift, номерний знак НОМЕР_1 , з нанесеним тонуванням задніх габаритних ліхтарів та не пред`явив для перевірки  полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив абз. «а»  п. 2.4  Правил дорожнього руху.
За позицією позивача у відповідача були відсутні підстави для зупинення транспортного засобу, відповідно, для перевірки страхового полісу, тому вважає свою відмову у пред`явленні страхового полісу законною. Також позивач вказує, що відсутні докази вчинення ним правопорушення.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"),  тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За приписами статті 16 Закону України «Про дорожній рух»  водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів  на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно з абз. ґ)  пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат “Зелена картка”) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Підпунктом «а»  пункту 2.4   Правил дорожнього руху  встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) визначає Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV (далі – Закон № 1961-IV), пунктом 21.2  статті 21  якого контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:
відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень  правил дорожнього руху  та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.
Пунктом 21.3  статті 21 Закону № 1961-IV  передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.
Приведеними нормами права визначено обов`язок водія мати при собі страховий поліс та пред`явити  такий страховий поліс посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. 
При цьому пункт 21.3 статті 21 Закону № 1961-IV не вказує на те, що поліс страхування може бути пред`явлений на вимогу повноважної особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень  правил дорожнього руху  та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.
Послідовний аналіз норм   Закону України «Про дорожній рух»,  Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,  Правил дорожнього руху, які визначають повноваження посадових осіб поліції та обов`язки водіїв транспортних засобів, дає підстави для висновку про те, що визначені пунктом 21.2  статті 21 Закону № 1961-IV   підстави контролю за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є вичерпними, оскільки вказаний Закон не є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері безпеки руху та визначає повноваження підрозділів Національної поліції в цих правовідносинах. 
Пунктом 21.2 статті 21 Закону № 1961-IV як закону, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,    визначено додаткові повноваження підрозділів Національної поліції щодо контролю за наявністю полісу обов`язкового страхування у такому випадку, як складання протоколів щодо порушень  правил дорожнього руху  та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.
Відповідно, суд визнає безпідставними доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, щодо відсутності у цьому випадку правових підстав у відповідача для перевірки наявності у нього полісу обов`язкового страхування, оскільки такі повноваження інспектора патрульної поліції передбачені чинним законодавством, і вказані повноваження кореспондуються з обов`язком водія мати при собі поліс обов`язкового страхування та пред`являти його на вимогу працівників поліції.
Посилання суду першої інстанції на не зазначення відповідачем в постанові про порушення позивачем пп. «а»  п. 2.4  Правил дорожнього руху є безпідставними, адже в постанові наявне посилання на порушення позивачем зазначеного пункту Правил дорожнього руху.
Також є цілком необґрунтованим висновок суду першої інстанції про не надання відповідачем доказів вчинення позивачем правопорушення, адже  не є спірним питання, що позивачем на вимогу поліцейського  не пред`явлено для перевірки поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), оскільки позивач не спростовує цієї обставини, а вказує лише на відсутність у відповідача повноважень на перевірку полісу за відсутності підстав для зупинки транспортного засобу через порушення Правил дорожнього руху.
При цьому суд звертає увагу, що адміністративне стягнення накладено на позивача саме за не пред`явлення позивачем для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а не за відсутність такого полісу, що створює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП.
Отже, суд визнає  необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що  позивачем порушено  абз. «а»  п. 2.4    Правил дорожнього руху та, відповідно, про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першої статті 126 КУпАП. 
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що не доведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими,  висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають  обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права,,  що є підставою  для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з  ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,  315,   317, 321,   322, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Дніпропетровській області  Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського  районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2021 р.  в справі № 185/3147/19 задовольнити.
Рішення Бабушкінського  районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2021 р. в справі № 185/3147/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 4   Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Стратулата Олександра Володимировича, третя особа на стороні відповідача, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Департамент патрульної поліції,  про  визнання протиправної та  скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.
Ухвалити в справі № 185/3147/19 нове рішення.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 4   Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Стратулата Олександра Володимировича, третя особа на стороні відповідача, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Департамент патрульної поліції,  про  визнання протиправної та  скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 04.10.2021 р. та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
          Повне судове рішення складено 04.10.2021 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко