ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/2938/21                                                Головуючий І інстанції –
Провадження № 33/818/1305/21                                        Бородіна Н.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                        Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.
за участю секретаря                                - Михайлюка А.В.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності                - ОСОБА_1 
захисника                                                 - Майбороби С.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Майбороди Сергія Сергійовича на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в :

14 лютого 2021 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 025815 стосовно  ОСОБА_1  за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 14 лютого 2021 року о 0115 год. в м. Харкові, по вул. Шевченка, буд. 142-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21703», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.
Своїми діями  ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2021 року накладено на ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.
Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2021 року, прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
З аналогічної апеляційною скаргою звернувся захисник ОСОБА_1 – адвоката Майборода С.С.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянти зазначають, що постанова судді незаконна. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя не звернув уваги на ті обставини, що при оформленні адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_1 поліцейськими грубо порушено норми чинного законодавства, доказів його винуватості не зібрано, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
За обставинами події, в апеляційних скаргах вказано, що 13 лютого 2021 року ОСОБА_1 був на дні народженні у друга. Приблизно о півночі він разом з ОСОБА_2 , який алкогольних напоїв не вживав поїхали додому. За кермом автомобіля «ВАЗ 21703», д.н.з. НОМЕР_1 перебував саме ОСОБА_2 . Поблизу супермаркету «Рост» двигун автомобіля заглох, а ОСОБА_2 пішов за допомогою.
Через деякий час, поряд зупинився автомобіль з якого вийшов водій та запропонував допомогу та вони намагались завести двигун автомобіля. Після невдалих спроб сіли до автомобіля вказаного вище чоловіка погрітися і останній заприскав йому очі перцевим балончиком. Одразу після чого під`їхали поліцейські.
Посилаються, що ОСОБА_2 повідомляв судді про те, що саме він перебував за кермом автомобіля «ВАЗ 21703», д.н.з. НОМЕР_1 та після поломки вказаного автомобіля залишив місце зупинки та пішов за допомогою.
Вказують, що при розгляді справи суддею проігноровано численні порушення при складання протоколу та оформленні інших матеріалів, а саме: поліцейські не повідомили його про застосування відеозапису.
За вказаних обставин, відеозапис з нагрудних камер поліцейських неможливо вважати належним та допустимим доказом по справі. 
Крім того, в своїх апеляційних скаргах ОСОБА_1 та його захисник зазначають, що до матеріалів спари не долучено жодних доказів про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою та в матеріалах справи відсутні данні про виконання поліцейськими вимог частини 1 статті 266 КУпАП в частині відсторонення його від керування транспортним засобом.
Також, як на підставу для скасування постанови судді, апелянти посилаються на те, що з 01 липня 2020 року по 17 березня 2021 року відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження відповідного огляду не існувало, що є підставою для закриття провадження по справі відповідно до пункту 6 частини 1 статті 247 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Майбороди С.С., які подані апеляційні скарги підтримали, просили їх задовольнити, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП. 
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями частини 1, 3 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Судовим розглядом встановлено, що 14 лютого 2021 року о 0115 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21703», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Шевченка, буд. 142-А в м. Харкові. Маючи ознаки алкогольного сп`яніння та на пропозицію поліцейського Дрозд А.О. в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» та в закладі охорони здоров`я.
Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 025815 від 14 лютого 2021 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, яким суддя надав належну правову оцінку.
Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Доводи апеляційних скарг про те, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, а за кермом перебував ОСОБА_2 , який після поломки автомобілю пішов за допомогою, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
З дослідженого відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що під час з`ясування обставин ОСОБА_1 пояснює поліцейським, що він керуючи автомобілем їхав за сигаретами та його автомобіль заглох. Про ті, обставини, що він знаходився разом з ОСОБА_2 при з`ясування обставин ОСОБА_1 не повідомляв.
Разом з цим, відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення таким правом не скористався, надати пояснення відмовився.
Доводи апеляційних скарг про те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи є неналежним та недопустимим доказом, оскільки поліцейські не попередили його про застосування відеофіксації, апеляційним судом до уваги не приймається, з огляду на таке.
Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Посилання в апеляційних скаргах про те, що до матеріалів справи не долучено жодних доказів про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, є безпідставними, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 КУпАП протоколи про правопорушення мають право складати уповноваженні на те посадові особи, органів внутрішніх справ (Національної поліції).
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 025815 від 14 лютого 2021 року складено поліцейським, тобто уповноваженою на те особою. 
Відсутність компетенції у поліцейського Масло Р.О. на складання вказаного вище протоколу не оскаржувалось. 
Доводи апеляційних скарг про те, що поліцейськими не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки згідно з рапортом поліцейського транспортний засіб був залишений на місці зупинки без порушень ПДР України, що відповідає вимогам частини 1 статті 266 КУпАП, частини 3 статті 2652 КУпАП.
Разом з цим, апеляційний суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до пункту 6 частини 1 статті 247 КУпАП, з огляду на таке.
22 листопада 2018 року прийнято Закон України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 2617-VIII), яким внесено зміни до статті 130 КУпАП, та яку викладено у такій редакції: 
«Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Крім того, цим законом доповнено КК України статтею 2861 наступного змісту:
«Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування».
Закон № 2617- VIII набув чинності 01 липня 2020 року.
17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі – Закон № 720-IX) яким внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.
У Розділі ІІ Закону № 720-IX зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII». 
Закон № 720-IX був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України». 
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 025815 за частиною 1 статті 130 КУпАП поліцейським складено 14 лютого 2021 року.
Відповідно до вимог частини 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , суддя застосував редакцію частини 1 статті 130 КУпАП відповідно до Закону № 720-IX, яка діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційних скарг ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Майбороди С.С., апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пунктів 1, 6 частини 1 статті 247 КУпАП.
       
       Керуючись статтями 7, 8, 23, 130, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 266, 268, 272, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Майбороди Сергія Сергійовича – залишити без задоволення.
Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна