Справа № 447/2503/21                                Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р. 
Провадження № 22-ц/811/3386/21                Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого: Ванівського О.М.,
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,
секретаря: Симця В.І.
з участю: апелянта ОСОБА_1 та її адвоката Сирової З.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  – адвоката Сирової Зоряни Зіновіївни на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 06 вересня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Миколаївської міської ради Миколаївської об`єднаної територіальної громади Львівської області про звільнення від повноважень опікуна, - 
в с т а н о в и в:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про звільнення від повноважень опікуна.   
Заяву мотивувала тим, що   рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 11 червня 2007 року гр. ОСОБА_2 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рудники Миколаївського району Львівської області визнано недієздатним та призначено опікуна ОСОБА_1 .
ОСОБА_2 страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності, є інвалідом 2 групи, і через значне погіршення стану свого захворювання уже тривалий період часу, з 2016 року безперервно знаходиться на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна психіатрична лікарня «Заклад».
Із часу ухвалення вказаного вище рішення суду, тобто на протязі 14 (чотирнадцяти років) поспіль ОСОБА_1 добросовісно здійснювала повноваження опікуна, проте в даний час у неї склалася така життєва ситуація, яка вимагає вирішення питання щодо заміни опікуна над недієздатним ОСОБА_2 , оскільки вона з поважних причин уже не в змозі фізично та психологічно виконувати повноваження опікуна недієздатної особи через досягнення передпенсійного віку та з причин різкого погіршення стану мого здоров`я.
У липні 2021 року ОСОБА_1 перенесла гіпертонічний криз, окрім того вона хворіє на атеросклероз обох сонних артерій та багатовузловий зоб, і її стан здоров`я потребує системного лікування, у якому не виключається хірургічне втручання та тривалий реабілітаційно-відновлювальний період, яке заявниця буде проходити за межами України, де проживають її дочки, які нададуть їй всю необхідну допомогу, в тому числі матеріальну, куди вона найближчим часом виїзджає.
Таким чином, продовжувати виконувати покладене на неї вищевказаним рішенням суду опікунство вона не може з вагомих причин, у зв`язку з чим просила заяву задоволити.
Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 06 вересня 2021 року в задоволенні заяви   ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Миколаївської міської ради Миколаївської об`єднаної територіальної громади Львівської області про звільнення від повноважень опікуна   - відмовлено.
Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 – адвокат Сирова Зоряна Зіновіївна.
В своїй апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Зокрема покликається на те, що всупереч положенням ст.. 75 ЦК України, якою передбачено звільнення особи за її заявою від повноважень опікуна чи піклувальника без будь – яких встановлених законом умов чи застережень, судом було протиправно відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 з підстав, які не передбачені чинним законодавством України, зокрема щодо надання доказів про погіршення її (заявника) стану здоров`я як підстави неможливості продовжувати виконання функцій опікуна та перебування недієздатного ОСОБА_2 у психіатричному лікувальному закладі. Також акцентує увагу на тому, що зазначення поважності причин з яких опікун звертається із заявою про звільнення його від цих повноважень теж не передбачено чинним цивільним законодавством України.
Враховуючи наведене просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задоволити.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 та її адвоката Сирової З.З. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про звільнення від повноважень опікуна, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не додано до позовної заяви доказів на підтвердження її систематичного лікування, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, рекомендацій щодо хірургічного втручання та з приводу якої саме хвороби, потрібне таке втручання.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 11.06.2007 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатним та призначено ОСОБА_1 його опікуном.
Відповідно до довідки ЛКК № 983   від   21.06.2005 року ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності.
Згідно висновку №33 від 21.06.2005 року хворий ОСОБА_2 проживає разом з ОСОБА_1 та за станом психічного здоров`я потребує постійного стороннього догляду.
Відповідно до ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).
Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша - третя статті 41 ЦК України).
Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).
Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.
Статтею 75 ЦК України встановлено, що суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. 
Згідно п. 5.1 Правил опіки та піклування затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 № 34/166/131/88, опікуни та піклувальники на їх прохання можуть бути звільнені від виконання своїх обов`язків, якщо орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного визнає, що дане прохання викликане поважною причиною.
Поважними причинами при цьому можуть бути хвороба опікуна (піклувальника), яка перешкоджає йому виконувати свої повноваження.
Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 3882 від 12.07.2021 ОСОБА_1 хворіє на гіпертонічну хворобу ІІ ст. 3 ст. р. 3., гіпертонічний криз, багатовузловий зоб І ст., атеросклероз обох сонних артерій, S-подібна девіація хребтових артерій.
Виходячи з фактичних обставин справи, враховуючи приписи ст.75 ЦК України та ч.2 ст.300 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що стан здоров`я ОСОБА_1 унеможливлює виконання нею повноважень опікуна над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 2016 року безперервно знаходиться на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна психіатрична лікарня «Заклад». 
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та звільнити її від повноважень опікуна над вказаною недієздатною особою.
Згідно із п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Сирової Зоряни Зіновіївни - задоволити.
Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 06 вересня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Миколаївської міської ради Миколаївської об`єднаної територіальної громади Львівської області про звільнення від повноважень опікуна – задоволити.
Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) від повноважень опікуна недієздатного ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання с. Більче, Стрийський район).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 29.11.2021 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.