РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року
м. Рівне

Справа № 561/245/21
Провадження № 22-ц/4815/1174/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий суддя: Боймиструк С.В., 
судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,
секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,
за участю: ОСОБА_1 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Рівненське аграрне підприємство” на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 31 травня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Рівненське аграрне підприємство” до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В :
02 квітня 2021 року ОСОБА_2 (далі – позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) звернувся до суду з позовною заявою з вимогою до ТОВ “Рівненське аграрне підприємство” (далі – відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, товариство) про зобов`язання вчинити певні дії.
У обґрунтування позовної заяви вказав, що має у власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Морочненської сільської ради Вараського району Рівненської області, площею 1,0882 га, з кадастровим номером 5622283200:08:000:0077 (далі – земельна ділянка, пай), якою фактично користується. Восени 2019 року виявив, що земельна ділянка, всупереч його бажанню засіяна ТОВ “Рівненське аграрне підприємство” ріпаком, а також знесені межові знаки. З приводу цього звернувся до поліції по факту незаконного зайняття земельної ділянки, що зумовило відкриття кримінального провадження №12019180120000203, яке згодом було закрите постановою слідчого від 16 червня 2020 року. Під час перевірки дотримання вимог земельного законодавства, уповноваженим органом, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель складено Акт обстеження земельної ділянки, винесено припис, яким зобов`язано звільнити спірну земельну ділянку та 31 серпня 2020 року винесено постанову №514-ДК/0240По/08/01=20, якою притягнуто керівника відповідача, за первісним позовом до відповідальності за ст. 53-1 КУпАП.
Рішенням Зарічненського районного суду від 05 лютого 2021 року, зобов`язано ТОВ “Рівненське аграрне підприємство” сплатити ОСОБА_2 кошти за незаконне зайняття земельної ділянки протягом одного року.
Після проведення позапланової перевірки на підставі наказу ГУ Держгеокадастру в Рівненській області від 11 березня 2021 року, здійснено контроль за виконанням припису від 18 серпня 2020 року, яким зобов`язано звільнити самовільно зайняту, спірну земельну ділянку, а також притягнуто керівника Товариства до відповідальності за ст. 188-5 КУпАП, оскільки у поточному році на ділянці була посіяна озима пшениця, без будь яких укладених договорів на право користування.
Покликаючись на норму ст. ст. 90, 212 Земельного кодексу України, ОСОБА_2 просить зобов`язати ТОВ “Рівненське аграрне підприємство”, звільнити та привести до стану придатного для використання за цільовим призначенням належний йому пай.
11 травня 2021 року відповідач за первісним позовом ТОВ “Рівненське аграрне підприємство” в особі директора П. Микитюка, подав суду зустрічну позовну заяву в обґрунтування якої зазначив, що спірна ділянка використовується товариством, оскільки перебуває у масиві земель с/г призначення разом з іншими 29 – ма ділянками, загальною площею масиву 60,23 га. (77% масиву). Зазначає, що згідно ч. 3, 4 ст. 37-1 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) Товариство має право орендувати інші земельні ділянки у цьому ж масиві, за умови передачі їх власнику в оренду, суборенду іншої земельної ділянку у цьому ж масиві на таких же самих умовах, такий же строк, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди в раціональному використанню земель. Право оренди набувається в порядку, встановленому Законом України “Про оренду землі”. Зазначає, що ОСОБА_2 в липні 2020 року позивачем за зустрічним позовом, для усунення незручностей у раціональному використанні Товариством земель по причині черезсмужжя (шахматок) пропонувалась для обміну, шляхом взаємного укладення договорів оренди (суборенди), інша земельна ділянка в межах масиву площею 1,7979 га, кадастровий номер 5622283200:08:000:0123, поруч із його земельною ділянкою, але відповідь на пропозицію отримана не була. Покликаючись на ст. 8-2 Закону України “Про оренду землі”, де зазначено, умови та порядок надання іншої земельної ділянки, а також, що в разі недосягнення згоди щодо укладення договору оренди (суборенди) такий договір визнається укладеним за рішенням суду, крім визначених у цій статті випадків).
Таким чином Товариство просить прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду з первісною, а також зобов`язати ОСОБА_2 , провести обмін спірної земельної ділянки, шляхом взаємного укладення договорів оренди (суборенди) на земельну ділянку, кадастровий № 5622283200:08:000:0123, площею 1,7979 га.
Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 31.05.2021 року позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Рівненське аграрне підприємство” про зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю “Рівненське аграрне підприємство” звільнити та привести до стану придатного для використання за цільовим призначенням земельну ділянку площею 1,0882 га, кадастровий номер 5622283200:08:000:0077 на території Морочненської сільської ради Вараського (Зарічненського) району Рівненської області.
У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Рівненське аграрне підприємство” про зобов`язання вчиненні дій з вимогою до ОСОБА_2 про зобов`язання провести обмін земельної ділянки кадастровий номер 5622283200:08:000:0077, площею 1,0882 га, шляхом взаємного укладення договорів оренди (суборенди) на земельну ділянку, кадастровий номер 5622283200:08:000:0123, площею 1,7979 га з ТОВ “Рівненське аграрне підприємство” відмовлено повністю.
У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю “Рівненське аграрне підприємство” зазначає, що воно незаконне та необґрунтоване, а також таке що не відповідає фактичним обставинам та прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.
Вказує на те, що земельна ділянка позивача була приведена до придатного стану, на ній були відсутні межові знаки, на момент винесення припису(серпень 2020 року) вказана земельна ділянка засіяна озимим ріпаком і на момент проведення повторної перевірки та подачі позову звільнити практично неможливо, оскільки збір ріпака припадає на серпень поточного року.
Зазначає, що оскільки земельна ділянка ОСОБА_2 знаходиться в масиві земель сільськогосподарського призначення, 77% яких орендується ТОВ “Рівненське аграрне підприємство”, з метою раціонального використання земельних ділянок йому було запропоновано провести обмін шляхом взаємного укладення договорів оренди (суборенди) на земельну ділянку кадастровий номер 5622283200:08:000:0263 площею 1,2313 га., яка знаходиться в оренді ТОВ “Рівненське аграрне підприємство” та знаходиться поряд із земельною ділянкою ОСОБА_2 . Однак, відповіді на вказану пропозицію ОСОБА_2 не надав.
Вважає помилковим висновок суду стосовно того, що для прийняття рішення про проведення обміну земельних ділянок шляхом взаємного укладення договорів оренди (суборенди) за рішенням суду необхідно досягнення передумов для обміну земельними ділянками шляхом взаємного укладення договорів оренди (суборенди) земельних ділянок.
Просить рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 31.05.2021 року скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ “Рівненське аграрне підприємство” про зобов`язання звільнити та привести до стану придатного для використання за цільовим призначенням та задовольнити зустрічний позов ТОВ “Рівненське аграрне підприємство” до ОСОБА_2 провести обмін земельної ділянки кадастровий номер 5622283200:08:000:0077, площею 1,0882 га шляхом взаємного укладення договорів оренди (суборенди) на земельну ділянку кадастровий номер 5622283200:08:000:0263 площею 1,2313 га. з ТОВ “Рівненське аграрне підприємство”
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає рішення суду законним та обґрунтованим, апеляційну скаргу - безпідставною, тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 – позивач за первісним позовом, є власником земельної ділянки на території Морочненської сільської ради Рівненської області, площею 1,0882 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 5622283200:08:000:0077 що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії РВ № 007928 (а.с.15).
З листа ГУ Держгеокадастру у Рівненській області №555/0/6/-20 від 09 вересня 2020 року (а.с.17-18), адресованого ОСОБА_2 слідує, що у результаті проведеної перевірки 30 липня 2020 року встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ “Рівненське аграрне підприємство”, шляхом посіву сільськогосподарської культури (ріпак). У листі вказано розмір завданої шкоди. Відповідно до п. б ст. 211 Земельного Кодексу України, директора ТзОВ “Рівненське аграрне підприємство” ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП та видано припис з вимогою звільнити самовільно зайняту земельну ділянку.
Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2021 року у справі №561/848/20 (а.с. 19-24) на підставі досліджених доказів встановлено факт самовільного використання ТОВ “Рівненське аграрне підприємство” земельної ділянки і, як наслідок, стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 5154,36 грн. в порядку відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також судовий збір, пропорційно до розміру задоволених вимог.
З листа ГУ Держгеокадастру у Рівненській області №100/0/6/-21 від 17 березня 2021 року (а.с. 20-21) вбачається, що після проведення позапланової перевірки на підставі наказу ГУ Держгеокадастру в Рівненській області від 11 березня 2021 року, здійснено контроль за виконанням припису від 18 серпня 2020 року, яким зобов`язано звільнити самовільно зайняту, спірну земельну ділянку, а також притягнуто керівника Товариства до відповідальності за ст. 188-5 КУпАП, оскільки у поточному році на ділянці була посіяна озима пшениця, без будь яких укладених договорів на право користування.
Відповідно до ст. 391 ЦК, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За правилами ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
З апеляційної скарги вбачається, що відповідач не заперечує обставини, що підтверджують факт протиправного використання земельної ділянки ОСОБА_2 . Водночас вважає, що оскільки володіє 77% земельних ділянок від усього земельного масиву та товариство зверталось до ОСОБА_2 з пропозицією обміну земельних ділянок з причини черезсуміжжя, але не отримало відповіді, тому є підстави для зобов`язання ОСОБА_2 до обміну земельної ділянки.
З такими твердженнями не погоджується суд виходячи з наступного.

Частиною 4 статті 37-1 ЗК України встановлено, що особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх у суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи. Право оренди землі набувається в порядку, встановленому Законом України "Про оренду землі".
Особою, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, є землекористувач, якому належить право користування (оренда, емфітевзис) земельними ділянками, розташованими у масиві земель сільськогосподарського призначення, загальною площею не менш як 75 відсотків усіх земель масиву.
Особливості набуття і реалізації права оренди на земельні ділянки, розташовані у масиві земель сільськогосподарського призначення врегульовані статтею 8-2 Закону України «Про оренду землі».
Для укладення договору оренди (суборенди) в порядку обміну правами користування земельними ділянками особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, письмово звертається до другої сторони з пропозицією укласти договір оренди (суборенди).
Як вбачається з клопотання ТОВ “Рівненське аграрне підприємство” (а.с. 35), яке, як стверджує позивач за зустрічним позовом, надсилалось ОСОБА_2 , не відповідає вимогам ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі».
У зверненні не зазначено нормативна грошова оцінка, розмір майнової шкоди, завданої власникам, користувачам земельних ділянок внаслідок обміну правами користування. До звернення не долучені підписані особою, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, проект договору оренди (суборенди), а також проект договору оренди (суборенди) земельної ділянки, право користування якою пропонується передати взамін; засвідчена орендарем копія договору оренди земельної ділянки, орендарем якої виступає особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, право користування якою пропонується передати взамін.
Наведене свідчить про формальний підхід до нормативно закріпленої процедури обміну земельними ділянками, а відсутність проектів договорів унеможливлює вирішення вимог за зустрічним позовом.
Слід зазначити, право оренди на яке посилається ТОВ “Рівненське аграрне підприємство” передбачене ст.8-2 Закону України «Про оренду землі» не є абсолютним та не кореспондується з безальтернативним обов`язком ОСОБА_2 передати належну йому на праві власності земельну ділянку в оренду товариству.
Позивач за зустрічним позовом, не навів обґрунтованих доказів того, що вказаний обмін є вигідним для обох сторін договору, а також те, що даний обмін буде здійснений без ігнорування принципу свободи договору, закріпленого в ст. ст. 6, 627 ЦК України, що полягає передусім у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини та відсутності тиску при укладенні договору, можливості особи вільно обирати собі партнера у майбутньому договірному зв`язку.
Слід зазначити, що відсутні докази того, що внаслідок черезсмужжя невикористання такої земельної ділянки створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні Товариства, що є важливою умовою для реалізації права оренди (суборенди) інших земельних ділянок відповідно до ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі».
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Рівненське аграрне підприємство” залишити без задоволення.
Рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 31 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Повний текст постанови складений 25 листопада 2021 року.

Головуючий:                                                                                 С.В. Боймиструк

Судді:                                                                                             С.О. Гордійчук

С.С. Шимків