П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/6465/21	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
                                  - Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

19 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_2 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області та старшого виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Мінюсту (м. Одеса), в якій викладено наступні позовні вимоги:
1.          визнати протиправними дії старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брегуце Олександра Миколайовича та ГУ ДПС в Одеській області щодо стягнення з ОСОБА_1 надміру сплачених коштів в сумі 8665, 40 гривень;
2.          зобов`язати старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брегуце Олександра Миколайовича повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 787,73 гривень та ГУ ДПС в Одеській області повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7877,67 гривень;
3.          стягнути зі старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брегуце Олександра Миколайовича та ГУ ДПС в Одеській області моральну шкоду в сумі 15000,00 гривень.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 позовну заяву залишено без руху для усунення визначених недоліків та подачі до суду уточненого адміністративного позову до належного відповідача.
Також, судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 122, 287 КАС України, оскільки позивачем, який звернувся із даним позовом 13.04.2021 (позов здано на пошту), пропущено спеціальний десятиденний строк на оскарження рішення державного виконавця про відкриття виконавчого провадження 61567636 від 19.03.2020 більше ніж на один рік.
Крім того, позивачем пропущено загальний шестимісячний строк на оскарження дій ГУ ДПС в Одеській області щодо пред`явлення виконавчого документу до виконання до державної виконавчої служби, що як зазначає позивач, відбулося 07.11.2019, тобто строк оскарження вказаних дій сплинув 08.05.2020. Отже даний строк пропущений більш ніж на 11 місяців.
Позивачу запропоновано уточнити прохальну частину адміністративного позову в частині пред`явлених позовних вимог, а саме щодо оскарження рішення державного виконавця, з яким він не погоджується. 
Також позивачу запропоновано уточнити зміст вимог, пред`явлених до податкового органу, а саме вказати, яку конкретну дію щодо стягнення в межах спору щодо виконавчого провадження позивач оскаржує адже в даному позові позивач оскаржує дії ГУ ДПС в Одеській області щодо стягнення з ОСОБА_1 надміру сплачених коштів в сумі 8665,40 гривень. 
Безпосередньо стягувачем дії щодо стягнення в межах виконавчого провадження не вчиняються, тому позивачу належить визначитися із предметом його спору з податковим органом та вказати, яку конкретну дію або рішення податкового органу позивач оскаржує, обґрунтувавши відповідні вимоги належним чином.
На виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 представником позивача 11.06.2021 подано уточнену позовну заяву до ГУ ДПС в Одеській області, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому вона просить суд:
1.          визнати протиправним дії старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брегуце Олександра Миколайовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №61567636 про стягнення з ОСОБА_1 надміру сплачених коштів в сумі 8665,40 грн;
2.          визнати протиправними дії ГУ ДПС в Одеській області щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2019 № Ф-17210-53 та подання її до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі чого з ОСОБА_1 стягнуто надміру сплачених коштів в сумі 8665,40 грн;
3.          зобов`язати старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брегуце Олександра Миколайовича повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 787,73 гривень;
4.          зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7877,67 грн;
5.          стягнути зі старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брегуце Олександра Миколайовича та ГУ ДПС в Одеській області моральну шкоду в сумі 15000 грн.
В уточненому позові представник позивача зазначає, що в березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до управління ПФУ де йому пояснили, що кошти з його пенсії стягуються Білгород-Дністровським   міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в рамках виконавчого провадження.
19.03.2021 позивачем та його представником подано до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідну заяву та отримано копії матеріалів виконавчого провадження.
Отже, про порушення своїх прав Головним управлінням ДПС в Одеській області позивач дізнався 19.03.21, отримавши вимогу від 07.11.2019 № Ф-17210-53, а тому шестимісячний строк звернення з вимогами до податкового органу щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання дотримано.
Строк звернення до суду з вимогами до виконавця ДВС пропущено на 5 (п`ять) днів через те, що позивач звертався за випискою до банку та адвокату потрібен був час для підготовки справи до суду.
Також, представник позивача вказує, що вимога про сплату боргу від ГУ ДПС в Одеській області до органу ДВС разом з відповідною заявою про стягнення визначених в ній 26  539,26 грн надійшла 07.11.2019.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 в задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку на звернення до суду із вимогами до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса)   відмовлено.
Продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви на 10 (десять) днів з дня отримання даної ухвали.
В обґрунтування даної ухвали судом зазначено, що в частині вимог до органу ДВС обставини, на які покликається позивач, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.
Крім того, ним пред`явлено нову вимогу до ГУ ДПС в Одеській області щодо визнання протиправними дій ГУ ДПС в Одеській області щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2019 № Ф-17210-53 та подання її до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі чого з ОСОБА_1 було стягнуто надміру сплачених коштів в сумі 8665,40 грн, однак в порушення вимог п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в адміністративному позові відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує нову вимогу пред`явлену до ГУ ДПС в Одеській області, не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини.
Також, позивачем в порушення п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України жодним чином не обґрунтовано позовну вимогу про зобов`язання старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брегуце Олександра Миколайовича повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 787,73 гривень (стягнутий виконавчий збір). 
При цьому позивачем не оскаржується рішення державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору в межах прийнятої постанови про відкриття провадження № 61567636.
Підсумовуючи, суд визначив ОСОБА_1 уточнити свою позовну заяву та привести її у відповідність до вимог ст. 160 КАС України, з огляду на предмет спору та пред`явлені позивачем вимоги, а також звернутися до суду із заявою про поновлення строку на звернення до суду із вимогами до виконавця ДВС, навівши інші, ніж відхилені судом, поважні причини пропуску строку на звернення до суду із даними вимогами.
На виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.21 представником позивача 22.06.2021 до суду подано уточнену позовну заяву, в якій наведено доводи, що до суду подано позовну заяву, а не скаргу на виконавця, що є підставою для застосування шестимісячного строку звернення до органу ДВС  відповідно до ст. 122 КАС України.
Представник позивача повторно вказує, що вимога про сплату боргу від ГУ ДПС в Одеській області до органу ДВС разом з відповідною заявою про стягнення визначених в ній 26  539,26 грн надійшла 07.11.2019. Борг в розмірі 26 539,26 грн позивач сплатив ще 14.03.2020, тобто до відкриття виконавчого провадження, а тому незрозумілі підстави подачі ГУ ДПС в Одеській області вимоги про сплату боргу до органу ДВС для примусового стягнення. Документи, що підтверджують зазначене містяться в матеріалах виконавчого провадження. Вимога до ГУ ДПС в Одеській області щодо визнання протиправними дій ГУ ДПС в Одеській області щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2019 № Ф-17210-53 та подання її до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі чого з ОСОБА_1 стягнуто надміру сплачених коштів в сумі 8665,40 грн є протиправною, оскільки кошти ще до подання даної вимоги сплачено.
Очевидним є, що ГУ ДПС в Одеській області звернулося до органу ДВС з вимогою щодо стягнення 7877,67 грн та 787,73 виконавчого збору. Підтвердження даного факту можливо забезпечити шляхом витребування матеріалів виконавчого провадження.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто з посиланням на п.1 ч.4 ст. 169 КАС України.
В обґрунтування даної ухвали судом зазначено, що в даному випадку для обчислення строку звернення до суду слід керуватися нормами КАС України, які передбачають десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. При цьому, позивачем не оскаржується рішення державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору в межах прийнятої постанови про відкриття провадження № 61567636. Стороною позивача станом на 05.08.21 вимоги ухвали суду в повному обсязі не виконані та недоліки позовної заяви в повному обсязі не усунено.
Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зокрема, апелянт зазначає про необґрунтованість оскаржуваної ухвали на доведення чого наводить доводи аналогічні до викладених в уточненій позовній заяві від 22.06.2021.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною третьою статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.
Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (частина перша статті 287 КАС України).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 КАС України  позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Представник позивача, оскаржуючи дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №61567636 від 19.03.2020, чітко зазначає, що з матеріалами даного провадження вони з позивачем ознайомилися 19.03.2021.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що позовну заяву до суду подано через поштове відділення 13.04.2021, що свідчить про факт пропуску десятиденного строку звернення з моменту, коли позивач дізнався про порушення своїх прав.
Слід зазначити, що суд у визначеному порядку надавав позивачу можливість подати вмотивоване клопотання про поновлення строку звернення, проте його представник навела помилкові доводи, що в даному випадку слід застосовувати шестимісячний строк звернення, оскільки нею подана позовна заява, а не скарга на дії державного виконавця.
Представником позивача помилково не враховано п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, яка є спеціальною при визначені строку звернення до суду, в частині правовідносин щодо оскарження дій державного виконавця.
Судова колегія звертає увагу, що   право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.
Представником позивача не надано жодних доказів та належних доводів на підтвердження факту поважності причин пропуску строку звернення при оскарженні дій щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому в суду першої інстанції були відсутні підстави для поновлення такого строку.
Приписи п. 9 ч. 4  ст. 169 КАС України  визначають, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою  статті 123 цього Кодексу.
Отже, підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 9 ч. 4  ст. 169 КАС України  є неподання особою в зазначений строк заяви або визнання неповажними підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Матеріали справи підтверджують, що суд першої інстанції при встановлені пропуску строку звернення до суду позивачем не здійснив посилання на п. 9 ч. 4  ст. 169 КАС України, проте з врахуванням ч.2 ст. 123 КАС України та фактичних обставин справи це не спростовує вірність його висновків про наявність підстав для повернення позовної заяви в цілому, оскільки представником позивача в уточненій позовній заяві від 22.06.2021 не усунено недоліки визначені  ухвалою суду першої інстанції від 16.06.2021.
Відповідно до п.1  ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Слід звернути увагу, що викладені в уточненій позовній заяві від 22.06.2021 доводи по суті стосуються обґрунтування вимоги про визнання протиправними дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження.
Позивачем не наведено доводів та не викладено обставини обґрунтування протиправності дій ГУ ДПС в Одеській області щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2019 № Ф-17210-53 та подання її до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Посилання на обставину погашення боргу 14.03.2019 є належним щодо доведення наявності підстав визнання протиправними дій щодо відкриття виконавчого провадження, проте жодним чином не стосується питання винесення вимоги про сплату боргу № Ф-17210-53 та її подачі 07.11.2019 до органу ДВС.
Вірними є висновки суду першої інстанції, що позивачем не оскаржується рішення державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору в межах прийнятої постанови про відкриття провадження № 61567636.
При цьому, вимоги ухвали суду першої інстанції від 16.06.2021 в частині усунення недоліків щодо обґрунтування позовної вимоги про зобов`язання старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брегуце Олександра Миколайовича повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 787,73 гривень (стягнутий виконавчий збір), також не виконано.
В уточненій позовній заяві від 22.06.2021 представником позивача наведено пояснення здійсненого нею розрахунку суми виконавчого збору в розмірі 787,73 грн, проте це не є належним обґрунтуванням щодо вимог про зобов`язальні дії по відношені до державного виконавця в частині повернення ним стягнутого виконавчого збору.
Відповідно до п.23, ч.1, ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Судова колегія звертає увагу, що відсутність підстав відкриття провадження щодо наведених в уточненій позовній заяві від 22.06.2021 вимог зобов`язального характеру до державного виконавця та ГУ ДПС в Одеській області, додатково підтверджується тим фактом, що вони є похідними від основних, щодо яких судом першої інстанції прийнято рішення про повернення позовної заяви, оскільки позивачем допущено пропуск строку звернення до суду та не виконано вимоги суду в частині усунення визначених ним недоліків.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає зазначені в апеляційній скарзі доводи безпідставними, а висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення поданої позовної заяви обґрунтованим.
Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
Підстав для скасування чи зміни ухвали суду 1-ї інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанці, зокрема, зазначена у  пункті 3 частини першої статті 294 цього Кодексу, після її перегляду в апеляційному порядку.
Керуючись ст.ст.308,312,315,316,321,322,325,329 КАС України, судова колегія, 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 –  залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року – залишити без змін .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко