УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/3148/21 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А. 
Категорія 44 Доповідач Миніч Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді: Миніч Т.І. 
суддів:                          Григорусь Н.Й., 
Микитюк О.Ю. 
секретаря 
судового засідання Ляшук М.В.
без виклику сторін
розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в м.Житомирі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей"
на додаткове рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Недашківської Л.А.
у цивільній справі № 279/3148/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником, -

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НоваПей" (далі ТОВ "НоваПей") звернулося до суду з позовом. Просило стягнути з відповідача  ОСОБА_1  матеріальну шкоду в розмірі 69 914,90 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що з 06.09.2019 року відповідач був прийнятий на посаду касира пункту надання фінансових послуг Філії №14. 01.06.2020 року відповідача було переведено на посаду начальника ПНФП філії №14, того ж дня був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність та ознайомлено відповідача з Посадовою інструкцією начальника ПНФП №14. 20.05.2021 року ОСОБА_1 прийняв касу без розбіжностей, що підтверджується актом про результати інвентаризації наявних коштів, передачі касових документів, інших цінностей від касира ОСОБА_2 . Таким чином з 20.05.2021 року відповідач виконував функції старшого касира в пункті надання фінансових послуг №06007. 21.05.2021 року в ПНФП №06077 було проведено інвентаризацію наявних коштів, безпосереднє обслуговування яких згідно посадових обов`язків здійснював начальник ПНФП ОСОБА_1 . За результатами інвентаризації був складений акт від 21.05.2021 року, в якому зафіксована нестача коштів в розмірі 69 914,90 гривень. Зазначений акт підписаний начальником ПНФП ОСОБА_1 з наданням письмових пояснень про визнання своєї вини в заподіяні матеріальної шкоди. Згідно наказу №1972-к від 01.06.2021 року ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника ПНФП філії№14 з 02.06.2021 року. Після звільнення відповідач завдану матеріальну шкоду не відшкодував. 
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 вересня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" матеріальну шкоду в розмірі 69 914,90 грн.
Цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" у відшкодування понесених судових витрат 2 270,00 грн. 
22 вересня 2021 року ТОВ "НоваПей" звернулось до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі. Просило стягнути з відповідача на свою користь судові витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. В обґрунтування поданої заяви вказувало, що при зверненні до суду було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в розмірі 11 270,00 грн., з яких 2 270,00 грн. витрати зі сплати судового збору. Додатково до справи було долучено копію договору про надання правової допомоги від 01.09.2019 року, копію протоколу узгодження вартості послуг №1 від 22.07.2021 року в сумі 6 000,00 грн.
Додатковим рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 жовтня 2021 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "НоваПей" в стягненні з відповідача ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу.
У поданій апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "НоваПей" просить зазначене додаткове рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути на їх користь 6 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. У решті рішення залишити без змін. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, винесене з порушенням норм процесуального права. Зокрема вказує, що при ухваленні оскаржуваного додаткового рішення судом першої інстанції було залишено поза увагою надані позивачем докази, а саме: договір про надання правової допомоги б/н від 01.09.2019 року, протокол узгодження вартості послуг №1 від 22.07.2021 року на суму 6 000,00 грн., та положення п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, згідно якої відшкодуванню підлягає не лише вартість сплачених послуг, а й тих, які підлягають сплаті. 
Розгляд справи Житомирським апеляційним судом проведено згідно положень ч.1 ст.369 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст.137 ЦПК України. Відповідно до ч.2 цієї статті, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Згідно з п.1 ч.2, ч.3 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме із змісту позовної заяви, позивач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи наступний: судовий збір - 2 270,00 грн; збір доказів – 3 000,00 грн; підготовка та подання до суду позовної заяви - 3 000,00 грн.; участь адвоката у судовому засіданні – 3 000,00 грн., а всього – 11 270,00 грн.(а.с.4,5).
Також в матеріалах справи міститься Договір про надання правничої допомоги від 01.09.2019, укладений між адвокатом Вершиніним К.В. та ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» в особі Генерального директора Кривошапко А.В.; Протокол узгодження вартості послуг №2 від 22 липня 2021 року між адвокатом Вершиніним К.В. та ТОВ «НоваПей», в особі Генерального директора Кривошапко А.В., згідно якого вартість послуг становить 6 000,00 грн. за правову допомогу в суді першої інстанції; Ордер серія АІ № 1124097 від 15.06.2021 року на представлення інтересів ТОВ «НоваПей» в Коростенському міськрайонному суді Житомирської області (а.с.7,32,33). 
Відмовляючи у стягненні витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що договір про надання правничої допомоги, який містить детальний опис робіт виконаних адвокатом та протокол узгодження послуг в сумі 6 000,00 грн. підтверджують лише факт надання такої допомоги, однак не підтверджують понесення позивачем витрат на їх оплату.
Проте, апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).
Даний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
З матеріалів справи вбачається, що клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу позивачем було викладено у позовній заяві, докази (крім доказів оплати послуг адвоката) для вирішення цього клопотання, зокрема вищевказаний договір про надання правничої допомоги був наданий до закінчення судових дебатів у справі, тобто в строк визначений ч.8 ст.141 ЦПК України.
Верховний Суд неодноразово викладав позицію про те, що можуть бути відшкодовані судові витрати на професійну правову допомогу після розгляду справи судом та подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законодавством.
Так, в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №813/481/18 зроблено наступний висновок: "Зважаючи на норму процесуального закону, якою врегульовано питання розподілу судових витрат між сторонами, суд касаційної інстанції констатує помилковість посилання суду апеляційної інстанції у якості аргументу для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення на відсутність документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, адже у пункті 2 вищенаведеного додатку від 11 лютого 2019 року до договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року № 01/2019-02 сторони узгодили, що клієнт (позивач) зобов`язаний сплатити гонорар протягом шести місяців після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті."
Судова колегія зазначає, що ЦПК України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
Так, згідно положень статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
В свою чергу, згідно положень ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та правовими висновками Верховного Суду.
Отже, наведені вище обставини свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення.
Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 22 вересня 2021 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на підставі поданих доказів розміру витрат, які позивач повинен сплатити у зв`язку з розглядом справи.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги  (ч.3 ст.137 ЦПК України). При цьому, ч.4 ст.137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, оскільки зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).
З матеріалів справи вбачається, що 01.09.2019 року між адвокатом Вершиніним К.В. та ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» в особі Генерального директора Кривошапко А.В. укладено Договір про надання правничої допомоги, додатком до даного договору є Протокол узгодження вартості послуг №2 від 22 липня 2021 року. 
Пунктом 2 Протоколу передбачено, що сторони домовились, що вартість адвокатських послуг, які зазначені в п.1 цього протоколу, оплачується замовником на підставі рахунку Адвоката та підписаного сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг через 10 календарних днів з моменту набуття чинності судовим рішенням у вказаній справі (а.с.33). 
Як зазначалось вище, згідно із ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.
Також, за приписами п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Положеннями частини першої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
При цьому, колегією суддів враховано, що докази на підтвердження понесення судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач подав у строк, визначений ч.8 ст.141 ЦПК України.
Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, а під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач поніс витрати на правничу допомогу, на підтвердження чого надав належні докази, апеляційний суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу.
Положеннями пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню та з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «НоваПей» понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 6 000,00 грн.
Керуючись ст.ст.268,374,376,383,384,389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" задовольнити.
Додаткове рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 жовтня 2021 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" судові витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в сумі 6 000,00 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                         Судді: