ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року 
м. Київ

Справа №  920/200/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
О. О. Мамалуй - головуючий, О. Р. Кібенко, В. І. Студенець
за участю секретаря судового засідання - В.В. Шпорт,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу виконуючого повноваження керівника відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Свема» Солдаткіна Ігоря В`ячеславовича
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021
у складі колегії суддів: Б. О. Ткаченко - головуючий, А. Г. Майданевич, О. М. Гаврилюк
та на ухвалу господарського суду Сумської області від 24.05.2021
суддя: Є. А. Жерьобкіна
за позовом відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Свема» в особі виконуючого повноваження керівника Солдаткіна Ігоря В`ячеславовича
до регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях
про припинення повноважень керівника
за участю представників учасників:
позивача:            не з`явилися
відповідача:   не з`явилися
ВСТАНОВИВ:

1. Встановлені судами попередніх інстанцій обставини, що передували прийняттю оскаржуваних ухвали місцевого та постанови апеляційного господарських судів

Відкрите акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Свема» (далі - ВАТ «АК «Свема», позивач) звернулося до регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях (далі - РВ ФДМ України, відповідач) з позовною заявою, в якій просить суд припинити повноваження керівника ВАТ «Акціонерна компанія «Свема» Солдаткіна І.В. 

Позов мотивовано тим, що відповідач є єдиним акціонером товариства, який не скликає позачергові збори акціонерів щодо призначення голови правління товариства та вирішення інших питань, що відносяться до компетенції загальних зборів акціонерного товариства.

Власником ВАТ «АК «Свема» контракт з виконуючим повноваження керівника Солдаткіним І.В. не укладався, чим порушується чинне законодавство.

Позивач, посилаючись на норми ст. 20 Господарського процесуального кодексу України та зазначаючи про неукладеність контракту вказує, що даний спір є корпоративним, його розгляд повинен здійснюватися господарським судом.

2. Короткий зміст ухвали місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Ухвалою господарського суду Сумської області від 24.05.2021, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021, провадження у справі № 920/200/21 закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Судові рішення мотивовані тим, що спір у справі № 920/200/21 не є корпоративним та не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Пред`явлення позову, по суті, спрямоване на припинення трудових правовідносин між керівником та товариством і такі спори, виходячи з підстав позову, підлягають розгляду судами у порядку цивільного судочинства за позовом керівника до товариства про визнання трудових відносин припиненими.

Суди попередніх інстанцій звертаються до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 520/11437/16-ц.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, ВАТ «АК «Свема» в особі виконуючого повноваження керівника Солдаткіна Ігоря В`ячеславовича  ВАТ «АК «Свема» звернулося з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 24.05.2021, постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 у справі № 920/200/21 та припинити повноваження керівника ВАТ «АК «Свема» Солдаткіна І.В.

Скарга мотивована тим, що до теперішнього часу, власники не призначили керівника в установленому законом та статутом ВАТ «АК «Свема» порядку.

Власником ВАТ «АК «Свема» не укладався контракт з виконуючим повноваження керівника ВАТ «АК «Свема» Солдаткіним І.В., що є порушенням чинного законодавства.

Позивач вказує на те, що відповідно до ст. 99 Цивільного кодексу України повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх обов`язків.

Позивач посилається на пункти 8.2.4, 8.4.1, 8.4.4 статуту ВАТ «АК «Свема», згідно з якими до компетенції загальних зборів акціонерів належить обрання та відкликання членів виконавчого органу та ревізійної комісії; виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління, яке складається з 7 осіб.

4. Позиції інших учасників справи

Відзивів чи заперечень на касаційну скаргу не надійшло.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Статтею 124 Конституції України   закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до   ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, за змістом ч. 1 якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Суди попередніх інстанцій, закриваючи провадження у справі, вказують на те, що спір у справі № 920/200/21 не має ознак корпоративного спору, оскільки керівник товариства не є учасником чи засновником товариства і звертається до суду за захистом своїх трудових прав.

Крім цього, положеннями Господарського процесуального кодексу України не передбачено права юридичної особи звертатися до господарського суду з позовом в інтересах інших осіб, зокрема виконуючого повноваження керівника ВАТ «АК «Свема» на захист трудових прав останнього.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій не взяли до уваги те, що до суду звернулося ВАТ «АК «Свема» з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, яке є органом управління державним пакетом акцій у розмірі 91,5955%  ВАТ «АК «Свема».

Позов мотивовано тим, що відповідач є єдиним акціонером товариства, який не скликає загальні збори акціонерів щодо призначення голови правління товариства та вирішення інших питань, що відносяться до компетенції загальних зборів акціонерного товариства.

Частиною 2 ст. 65 Господарського кодексу України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Відповідно до ст. 97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 98 та ч. 1 ст. 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства мають повноваження щодо формування виконавчого органу товариства.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього товариства стосується наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. 

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах, що виникають між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Тобто звернення позивача до суду з таким позовом фактично покликане необхідністю захисту прав позивача (управління ВАТ «АК «Свема», що вийшло з банкрутства (відновило свою платоспроможність) і на сьогодні повинно, у тому числі мати органи правління для здійснення підприємницької діяльності), що унеможливлює розгляд цієї справи в порядку цивільного судочинства, такий спір повинен вирішуватись у порядку господарського судочинства.

Закриваючи провадження у справі, суди вказали на те, що пред`явлення позову, по суті, спрямоване на припинення трудових правовідносин між керівником та товариством і такі спори, виходячи з підстав позову, підлягають розгляду судами у порядку цивільного судочинства за позовом керівника до товариства про визнання трудових відносин припиненими.

Однак судами попередніх інстанцій не надано оцінки особливому статусу арбітражного керуючого, який відповідно до ст. 10 Кодексу України з процедур банкрутства є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Кодексом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно зі ст. 28 Кодексу з процедур банкрутства кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

Частиною 1 ст. 30 зазначеного Кодексу передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень постановою господарського суду Сумської області від 16.07.2015 боржника - ВАТ «АК «Свема» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Солдаткіна І.В. 

Як встановлено судами попередніх інстанцій ухвалою господарського суду Сумської області від 10.06.2020 провадження у справі № 7/136-04 про банкрутство ВАТ «АК «Свема» закрито.  Виконання повноважень керівника (органів управління) боржника - ВАТ «Акціонерна компанія «Свема» покладено на арбітражного керуючого Солдаткіна Ігоря В`ячеславовича з виплатою йому грошової винагороди у розмірі трьох мінімальних заробітних плат до призначення керівника (органів управління) ВАТ «Акціонерна компанія «Свема» у встановленому порядку.

Тобто з дня постановлення господарським судом ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство арбітражний керуючий (ліквідатор) має виконувати свої повноваження до обрання/призначення керівника або органу управління боржника у визначеному установчими документами або законодавством порядку, а після обрання/призначення керівника або органу управління боржника - передати їм бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.

Суди попередніх інстанцій не взяли до уваги те, що арбітражний керуючий Солдаткін І.В. виконує повноваження керівника (органів управління) ВАТ «Акціонерна компанія «Свема» в силу закону та на виконання ухвали господарського суду Сумської області від 10.06.2020 у справі № 7/136-04, за грошову винагороду, визначену судом, і таке виконання є спеціальним заходом, спрямованим на захист інтересів ВАТ «АТ «Свема» та носить тимчасовий характер.

Суди попередніх інстанцій у судових рішеннях посилаються на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 520/11437/16-ц, в якій директор товариства звернувся до суду з позовом про звільнення з посади.

Позов у зазначеній справі мотивовано тим, що директор написав заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України (розірвання трудового договору з ініціативи працівника), а товариство не виконало вимог трудового законодавства, не здійснило будь-яких дій, спрямованих на вирішення питання про звільнення директора.

Верховним Судом, керуючись ст. 36, 38 Кодексу законів про працю України, постановою від 03.07.2019 у справі № 520/11437/16-ц прийнято рішення про припинення трудових відносин між позивачем (директором товариства) та товариством на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України.

Тобто у вищезазначеній справі предмет спору стосується саме трудових правовідносин і є предметом регулювання трудового права.

Основною ознакою трудових відносин є врегулювання процесу трудової діяльності та її організації нормами трудового законодавства.

Відповідно до ст. 2 Кодексу законів про працю України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Згідно зі ст. 11 вказаного Кодексу колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають права юридичної особи.

Пункт 14.1.195 пункту 14.1 статті 14 Податковий кодекс України дає визначення поняттю «працівник» - це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Разом з тим, як зазначалося вище, арбітражний керуючий Солдаткін І.В. виконує повноваження керівника (органів управління) ВАТ «Акціонерна компанія «Свема» в силу закону та на виконання ухвали господарського суду Сумської області від 10.06.2020 у справі № 7/136-04, за грошову винагороду, визначену судом. 

ВАТ «АК «Свема» наголошує на тому, що контракт з виконуючим повноваження керівника не укладався.

З огляду на різне нормативно-правове регулювання, підстави позову та фактичні обставини у зазначеній вище справі № 520/11437/16-ц та у справі № 920/200/21, що розглядається, правові висновки, викладені у вказаній постанові Верховного Суду, не є релевантними до спірних правовідносин.

Оскільки вказаний спір необхідно розглядати за правилами господарського судочинства, Верховний Суд вважає безпідставним висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, що має наслідком скасування судових рішень у справі з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

6. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги  

Частиною 3 ст. 304 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Згідно з ч. 6 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, скасування судових рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

7. Судові витрати

Оскільки справа направляється для продовження розгляду до місцевого господарського суду, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється та згідно зі ст. 129   ГПК України   розподіл судових витрат, у тому числі і сум судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317  ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Свема» в особі виконуючого повноваження керівника Солдаткіна Ігоря В`ячеславовича задовольнити частково.

Ухвалу  господарського суду Сумської області від 24.05.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 у справі №920/200/21 скасувати.

Справу № 920/200/21 направити до господарського суду Сумської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                          О. О. Мамалуй

Суддя                                                                                                О. Р. Кібенко

Суддя                                                                                                В. І. Студенець