ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 29 вересня 2021 р. 	Справа № 635/1981/21	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання  Машури Г.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського районного суду Харківської області від    08.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Карасава І.О., вул. Калініна, 18, с. Покотилівка, Харківська, 62458, повний текст складено 08.07.21 року по справі       №       635/1981/21
за позовом                ОСОБА_1        
до              Рядового батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Твердохліб Максима Олександровича ,              Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліцїі                         
про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до рядового батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції лейтенанта поліції в Харківській області Твердохліба Максима Олександровича (далі-відповідач), Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліцїі, в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову рядового батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Твердохліба Максима Олександровича серії ЕВН №3896085 від 10 березня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень. 
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08.07.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського районного суду Харківської області від 08.07.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 08.07.2021 по справі № 635/1981/21  скасовано.
Прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до рядового батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції лейтенанта поліції в Харківській області Твердохліба М.О., Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліцїі про скасування постанови - задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову рядового батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Твердохліба М.О. серії ЕВН №3896085 від 10 березня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень та провадження у справі закрито.
13.08.2021 від ОСОБА_1 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява, в якій заявник просить прийняти додаткове рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплату судового збору за подання позову та апеляційної скарги, а також витрати на професійну правничу допомогу  у загальному розмірі 16409,00 грн.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які  належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови з огляду на наступне.
Відповідно до ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Так, за визначенням ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України). 
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Склад та обсяг судових витрат визначено у частині 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).
          З матеріалів справи встановлено, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 15182 від 22.03.2021 Поряд з тим, за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 681 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №87074 від 19.07.2021.
          Оскільки постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 задоволено апеляційну скаргу, то відповідно до вимог ст. 139 КАС України, понесені позивачем витрати на сплату судового збору за подання позову та апеляційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 у розмірі 1135,00 грн.
Щодо підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_1 надано:
- договір № 1043259 про надання професійної правничої допомоги від 16.03.2021, укладеного між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом Смиковською А.М.; 
- акт про виконану професійну правничу допомогу від 13.07.2021 до договору № 1043259 на загальну суму 10110,75 грн., відповідно до якого Клієнту надано послуги з попереднього опрацювання матеріалів, надання правового висновку та консультації, написання позовної заяви, представництва інтересів в Харківському районному суді, написання відповіді на відзив та направлення позовної заяви та відзиву через сервіс "Електронний суд" та засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта";
- акт про виконану професійну правничу допомогу від 12.08.2021 до договору № 1043259 на загальну суму 5163,25,  відповідно до якого Клієнту надано послуги з написання апеляційної скарги на рішення Харківського районного суду Харківської області по справі 635/1981/21 та подання апеляційної скарги через сервіс "Електронний суд";
- квитанції № 0.0.2193590091.1 від 13.07.2021 на суму 10110,75 грн., та № 0.0.2228639325.1 від 13.08.2021 на суму 5163,25 грн. про сплату за надані послуги з правничої допомоги.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першоїстатті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 23.04.2019 по справі №826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
У справі/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Колегія суддів, зазначає, що сума в розмірі 15274,00 грн. в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи в Харківському районному суді Харківської області та Другому апеляційному адміністративному суді яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, не є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Також слід зазначити, що навіть за умови визначення у договорі фіксованого розміру гонорару адвоката, суд оцінюючи такий розмір має надавати оцінку всім складовим таких витрат та може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності ухвалення додаткової постанови про стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 2000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.
Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 1135 (одна тисяча сто тридцять пять) гривень 00 коп. та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції  (ЄДРПОУ 40108646, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, будинок 3).
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Бегунц  А.О.	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Рєзнікова С.С.    Мельнікова Л.В.  	

Повний текст додаткової постанови виготовлений  04.10.2021.