ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" грудня 2021 р.           Справа№ 910/1745/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Куксова В.В.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Тищенко А.І. 

при секретарі         Пнюшкову В.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 08.12.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України"
на рішення Господарського суду міста Києва 
від 29.06.2021 (повний текст складено 09.07.2021)
у справі №910/1745/21 (суддя Картавцева Ю.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України"
до Антимонопольного комітету України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Віаком Інтернешнл. Інк. (Viacom International Inc.)
про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дитяче Телебачення України" (далі - позивач, скаржник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач) про визнання недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 29-р/тк від 13.10.2020.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що рішення № 29-р/тк від 13.10.2020 прийнято відповідачем при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи; відповідачем не доведено обставини, які визнано ним встановленими; викладенні у рішенні висновки не відповідають обставинам справи; зазначене рішення прийнято з порученням норм матеріального та процесуального права. З огляду на викладене, позивач просить суд визнати недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 29-р/тк від 13.10.2020.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у позові відмовлено повністю.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 у справі №910/1745/21 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Також скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 у справі №910/1745/21, обґрунтовуючи клопотання тим, що повний текст рішення було складено 09.07.2021 та вручено 28.07.2021.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права. 
Узагальнені доводи скаржника зводяться до того, що рішення № 29-р/тк від 13.10.2020 прийнято відповідачем при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи; відповідачем не доведено обставини, які визнано ним встановленими; викладенні у рішенні висновки не відповідають обставинам справи; зазначене рішення прийнято з порученням норм матеріального та процесуального права
Зокрема скаржник зазначає, що позов у справі № 910/21166/20 було подано в межах встановленого ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" строку (31.12.2020), тому, при зверненні до суду з позовом у даній справі, який подано після усунення недоліків, визначених ухвалою суду від 11.01.2021, позивачем встановленого Законом строку не пропущено.
Також скаржник зазначає про отримання ним копії протоколу засідання Тимчасової адміністративної колегії № 9 від 13.10.2020 у справі № 127-26.4/54-18 (новий номер № 31/60/33-рп/к.19) з внесеними виправленнями (зазначення, що Кислий Тарас - представник компанії Viacom International Inc, а не позивача) 20.01.2021, що в свою чергу, на переконання скаржника надало йому право оскаржити Рішення в строк до 20.03.2021.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 у справі №910/1745/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Шаптали Є.Ю., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 04.10.2021) задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України" про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі №910/1745/21. Відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України" строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі №910/1745/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі №910/1745/21. Призначено справу до розгляду на 03.11.2021.
11.10.2021 через відділ забезпечення документообігу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі №910/1745/21 без змін.
У своєму відзиві відповідач зазначає, що відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Комітету повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Проте, позивачем даний строк було пропущено, що є самостійною підставою для відмови у задоволення позовних вимог.
12.10.2021 через відділ забезпечення документообігу Північного апеляційного господарського суду від третьої особи надійшли пояснення на апеляційну скаргу, відповідно до яких останній зазначає, що позивачем пропущено строк на оскарження Рішення, що є підставою для відмови в позові, при цьому доводи позивача щодо того, що третя особа не є суб`єктом господарювання та не здійснює господарську діяльність на території України спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а Рішення Комітету є обґрунтованим та прийнятим у відповідності до норм матеріального та процесуального права.
01.11.2021 через відділ забезпечення документообігу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли пояснення, відповідно до яких останній зазначає, що обставини пропущення 60-ти денного строку для звернення до суду пов`язані також і з карантинними обмеженнями, які були встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» було введено адаптивний карантин, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2020 №345 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392» було передбачено послаблення частини карантинних обмежень з 04.06.2020.
У зв`язку із перебуванням судді Тищенко А.І. з 01.11.2021 по 15.11.2021 на лікарняному та з 16.11.2021 по 19.11.2021 у відпустці, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі №910/1745/21 не відбувся.
Суддя Шаптала Є.Ю. перебував на лікарняному з 08.11.2021 по 19.11.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 призначено справу до розгляду на 08.12.2021.
Учасники апеляційного провадження з`явилися в судове засідання 08.12.2021 та надали пояснення по суті апеляційної скарги.
В судовому засіданні 08.12.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.
У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників учасників апеляційного провадження, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, за результатами розгляду справи № 31/60/33-рп/к.19 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу, 13.10.2020 Тимчасовою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 29-р/тк (далі - Рішення), яким:
- визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України" (м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи 38985252) вчинило порушення, передбачене статтею 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді використання без дозволу компанії "Viacom International Inc." (Сполучені Штати Америки) позначень "NIKI kids" та "NIKI junior", що є схожими на позначення "NICK", "NICK JR." та "NICKELODEON", які компанія "Viacom International Inc." раніше за Товариство з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України" почала використовувати в господарській діяльності, що може призвести до змішування з діяльністю компанії "Viacom International Inc." (п. 1 Рішення);
- за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України" штраф у розмірі 80 792 (вісімдесят тисяч сімсот дев`яносто дві) гривні (п. 2 Рішення);
- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України" припинити порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції шляхом припинення використання в господарській діяльності позначень "NIKI kids" та "NIKI junior", що є схожими на позначення "NICK", "NICK JR." та "NICKELODEON", які компанія "Viacom International Inc." раніше за Товариство з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України" почала використовувати в господарській діяльності, що може призвести до змішування з діяльністю компанії "Viacom International Inc." (п. 3 Рішення).
Обґрунтовуючи позовні вимоги скаржник зазначає наступне:
- компанія "Viacom International Inc." не є суб`єктом господарювання в розумінні ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції", не здійснює господарську діяльність на території України та не має право подавати заяву відповідно до положень зазначеного Закону та Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", відтак, відкриття провадження за заявою компанії "Viacom International Inc." в порушення вимог ст. 75 Закону України "Про міжнародне приватне право" вказує на упередженість дій Комітету та порушує принцип рівності сторін;
- як на дату звернення до Антимонопольного комітету України та направлення попередніх висновків, так і до 13.02.2020 на території України не існувало телеканалу під назвою NICK JR. Ліцензія на право мовлення телеканалу під назвою NICK JR. була видана 13.02.2020, про що Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення зазначає у рішенні № 177 від 13.02.2020, відтак, висновки Комітету, викладені в Рішенні не відповідають фактичним обставинам справи;
- Рішення містить посилання на інформацію щодо діяльності компаній Viacom Media Networks та Viacom International Media Networks, зокрема звіти, які розцінено Комітетом як документи щодо діяльності компанії заявника, однак, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на наявність у заявника будь-яких підрозділів, відтак, висновки Комітету не ґрунтуються на належних та допустимих доказах;
- такий засіб доказування як анкетування, статтею 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" не визначено, тому посилання Комітету на вказаний доказ є незаконним;
- відповідно до висновку експерта № 18-5216/5217 знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 238027 та знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 238026 не є схожими зі знаком для товарів і послуг заявника за свідоцтвом України № 16614 настільки, що їх можна сплутати, тому, вимоги визначені у п. 3 резолютивної частини Рішення виходять за межі повноважень Комітету та порушують права власника свідоцтв України №  238027 та № 238026, чинність яких ніким не оспорювалась;
- згідно з інформацією, що міститься в протоколі засідання Тимчасової адміністративної колегії № 9 від 13 жовтня 2020 року під час розгляду справи № 127-26.4/54-18 (новий номер № 31/60/33-рп/к.19) були присутні Кальда Крістіна Джонівна - доповідач, заступник начальника відділу Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та Кислий Тарас - представник ТОВ "Дитяче телебачення України", однак, позивач стверджує, що не уповноважував Кислого Тараса представляти його інтереси під час розгляду справи Комітетом, відтак, зазначення в протоколі завідомо неправдивої інформації порушує права позивача та є підставою для скасування Рішення.
Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що копію Рішення отримано позивачем 07.11.2020, разом з тим з позовною заявою у справі № 910/1745/21 він звернувся до суду 05.02.2021, тобто, з пропуском строку, встановленого приписами ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", що є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові.
Третя особа проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що позивачем пропущено строк на оскарження Рішення, що є підставою для відмови в позові, при цьому доводи позивача щодо того, що третя особа не є суб`єктом господарювання та не здійснює господарську діяльність на території України спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а Рішення Комітету є обґрунтованим та прийнятим у відповідності до норм матеріального та процесуального права.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем пропущено встановлений статтею 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" строк на оскарження Рішення, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитяче Телебачення України" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №  29-р/тк від 13.10.2020 - задоволенню не підлягають.
Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Колегія суддів зазначає, що правовідносини, пов`язані з обмеженням монополізму та захистом суб`єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України, і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розглядаються господарськими судами.
До того ж відповідно до частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду. 
З огляду на вищевикладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України.
В силу ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.
Стаття 3 зазначеного Закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.
Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.
Статтею 1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" визначено, що недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності; недобросовісною конкуренцією є дії у конкуренції, зокрема визначені главами 2-4 цього Закону. Терміни, які вживаються для цілей цього Закону, визначені Законом України "Про захист економічної конкуренції".
Відповідно до ст. 4 глави 2 "Неправомірне використання ділової репутації суб`єкта господарювання" Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" неправомірним є використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) суб`єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб`єкта господарювання. Використання у фірмовому найменуванні власного імені фізичної особи не визнається неправомірним, якщо до власного імені додається який-небудь відмітний елемент, що виключає змішування з діяльністю іншого суб`єкта господарювання.
За змістом ст. 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України у справах про недобросовісну конкуренцію приймають обов`язкові для виконання рішення зокрема про: визнання факту недобросовісної конкуренції; накладання штрафів.
Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.
Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" у застосуванні згаданого припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також частини другої статті 47 цього Закону господарським судам слід враховувати таке. 
За цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено. Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним  кодексом  України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів. 
Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.
Як зазначає сам позивач, спірне Рішення було отримано ним 07.11.2020. Вказана обставина іншими учасниками справи, зокрема Комітетом, не заперечується.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Відтак, враховуючи встановлення колегією суддів обставини отримання позивачем спірного Рішення 07.11.2020, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що встановлений ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" строк на оскарження до господарського суду Рішення закінчився 11.01.2021 (оскільки 07.01.2021 - 10.01.2021 були вихідними днями).
Водночас, колегією суддів встановлено, що 31.12.2020 до Господарського суду міста Києва Товариством з обмеженою відповідальністю "Дитяче Телебачення України" було подано позовну заяву про визнання недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 29-р/тк від 13.10.2020.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі №  910/21166/20 (суддя Баранов Д.О.) позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Тимчасової адміністрації колегії Антимонопольного комітету України № 29-р/тк від 13.10.2020 та додані до неї документи - повернуто без розгляду.
Скаржник у своїй апеляційній скарзі зазначає, що позов у справі №  910/21166/20 було подано в межах встановленого ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" строку (31.12.2020), тому, при зверненні до суду з позовом у даній справі, який подано після усунення недоліків, визначених ухвалою суду від 11.01.2021, скаржником встановленого Законом строку не пропущено.
Колегія суддів відхиляє дані твердження скаржника, з огляду на наступне.
Так, за змістом ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу (ч. 3 ст. 174 ГПК України).
Як зазначено вище, ухвалою суду від 11.01.2021 у справі №  910/21166/20 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України" було саме повернуто позивачу, а не залишено без руху.
Так, частинами 7, 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду, суд не має права повторно повертати позовну заяву. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
Тобто, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що повторне звернення до суду з позовом у межах справи № 910/1745/21 після того, як ухвалою суду у справі № 910/21166/20 такий позов було повернуто позивачу без розгляду, не може вважатися усуненням недоліків в розумінні норм чинного процесуального законодавства, а відтак, оскільки, позовну заяву у справі № 910/1745/21 подано - 05.02.2021, а встановлений Законом строк на оскарження Рішення закінчився 11.01.2021, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, що позивачем пропущено встановлений ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" строк, який є присічним і відновленню не підлягає.
Щодо твердження скаржника про отримання ним копії протоколу засідання Тимчасової адміністративної колегії № 9 від 13.10.2020 у справі №  127-26.4/54-18 (новий номер № 31/60/33-рп/к.19) з внесеними виправленнями (зазначення, що Кислий Тарас - представник компанії Viacom International Inc, а не позивача) 20.01.2021, що в свою чергу, на переконання позивача надало йому право оскаржити Рішення в строк до 20.03.2021, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України, які прийняли рішення, не мають права його скасувати або змінити, крім випадків, передбачених статтею 58 цього Закону. Вони можуть виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки, роз`яснити своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту, а також прийняти додаткове рішення, якщо з якогось питання, що досліджувалося під час розгляду справи, не прийнято рішення.
Пунктом 34 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ), затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 N 5 (z0090-94) (в редакції Розпорядження Антимонопольного комітету N 169-р ( z0471-98 ) від 29.06.1998 ) визначено, що органи Комітету, які  прийняли рішення, не мають права його скасувати або змінити. Вони вправі виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки, роз`яснити своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту, а також прийняти додаткове рішення, якщо з якогось питання, що досліджувалося під час розгляду справи, не прийнято рішення. Про виправлення допущеної в рішенні описки чи явної арифметичної помилки, роз`яснення рішення приймається розпорядження, яке протягом трьох робочих днів з дня його прийняття надсилається особам, які брали участь у справі. 
Колегія суддів звертає увагу скаржника, що предметом розгляду у даній справі є саме рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 29-р/тк від 13.10.2020, яке отримано позивачем 07.11.2020, а не розпорядження про виправлення описки, тому доводи скаржника про можливість оскарження Рішення у строк до 20.03.2021 (два місяці з моменту отримання позивачем протоколу з виправленнями) не ґрунтується на жодних чинних нормах законодавства та колегією суддів до уваги не беруться.
Посилання скаржника на те, що обставини пропущення 60-ти денного строку для звернення до суду пов`язані також і з карантинними обмеженнями, колегією суддів оцінюються критично з огляду на таке.
Відповідно до перехідних положень ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Проте, як зазначалось колегією суддів, строк на оскарження рішення Комітету, передбачений статтею 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" строк на оскарження Рішення, є присічним та не підлягає поновленню.
З огляду на викладене вище в сукупності, оскільки позивачем пропущено встановлений статтею 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" строк на оскарження Рішення, суд першої інстанції дійшов до правомірного та обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитяче Телебачення України" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 29-р/тк від 13.10.2020 - задоволенню не підлягають.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. 
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі №910/1745/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. 
Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі №910/1745/21 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитяче телебачення України" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі №910/1745/21 - залишити без змін.
Матеріали справи №910/1745/21 повернути до господарського суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.
Повний текст додаткової постанови складено 13.12.2021. 

Головуючий суддя                                                            В.В. Куксов 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                А.І. Тищенко