Ухвала
Іменем України
21 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 733/1006/21
провадження № 51-4980 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року,
встановив:
За ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_4 про відвід судді у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020270120000347.
Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 27 вересня 2021 року у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2021 року відмовив.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , в якій вона порушує питання про скасування ухвали Чернігівського апеляційного суду від 27 вересня 2021  року.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав. 
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ч. 2 ст. 392 КПК України передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті. Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
При цьому оскарження ухвали про відмову в задоволенні заяви про відвід судді, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції, зазначеними положеннями не передбачено.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як вбачається з ухвали апеляційного суду, ОСОБА_4  подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про відвід судді у кримінальному провадженні № 12020270120000347, тобто на судове рішення, апеляційне оскарження якого не передбачено ст. 392 КПК України. 
Тому апеляційний суд, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до вимог КПК України не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, відмовивши у відкритті апеляційного провадження на вказану ухвалу суду першої інстанції, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_4 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року відмовити.  
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                            ОСОБА_3