ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 р. 	Справа № 520/11455/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Кононенко З.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2021, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків  по справі № 520/11455/21
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні ді,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення їй коефіцієнту стажу;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області обчислити і нарахувати виплатити їй пенсію із застосуванням коефіцієнту стажу 0,72, та виплатити недоотриману пенсію, починаючи з 01.10.2004 року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2021 відмовлено у задоволенні позову.
Позивач, не погодившись із рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що коефіцієнту стажу 0,72 був знижений до 0, 37%, згідно ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Таким чином, оскільки пенсію призначено у 1993 році, застосувати до неї ці норми не можна, бо це є прямим порушенням ст. 58 Конституції України.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають  задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  позивач перебуває на обліку в Головному управлінні починаючи з 26.02.1993 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У зв`язку з набранням чинності з 01.01.2014 року Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року позивачу був проведений перерахунок, з яким вона не погодившись звернулась до відповідача за роз`ясненнями.
Згідно відповіді Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області від 20.04.2021 року позивачу роз`яснено, що згідно ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П=Зп х Кс, де П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст. 40 цього закону, з якого обчислюється пенсія, у гривнях: Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначеної відповідно до ст. 25 цього Закону.
Страховий стаж, визначений відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», складає 33 роки 3 місяці 25 днів, в тому числі робота за списком №1-4 роки 10 місяців 3 дні.
Згідно зі ст. 24 цього закону за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці та списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
З огляду на зазначене, до страхового стажу позивача додатково зараховано 4 роки (33 роки 3 місяці 25 днів + 4 роки = 37 років 3 місяців 25 днів). Коефіцієнт страхового стажу складає 0,37250 (а.с. 11-13).
Позивач не погодившись із відповіддю звернулась до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доказів здійснення невірного математичного розрахунку стосовно застосування коефіцієнту страхового стражу позивачем не зазначено, а судом не встановлено. Також матеріали справи не містять доказів про наявність з боку відповідача порушень діючого на момент призначення позивачеві пенсії пенсійного законодавства щодо обчислення стажу, визначення середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсій, періоду розрахунку, розміру заробітної плати або коефіцієнтів, а доданий позивачем розрахунок пенсії здійснений у довільній формі, не ґрунтується на вимогам чинного законодавства та не підтверджений документально.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Згідно з ч.2 ст.27 Закону №1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
За правилами частини другої статті 40 Закону України №1058 (у редакції Закону станом на 01.01.2004), заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);
К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn - визначається шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період у розрізі кожного місяця. Усі помісячні коефіцієнти підсумовуються і поділяються на кількість місяців страхового стажу. Виходить середньоарифметичний коефіцієнт заробітку.
К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу визначається за формулою:
Кз = Зв : Зс, де Кз коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;
Зв сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
Зс заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).
Отже, один із головних чинників при розрахунку середньої заробітної плати для призначення пенсії є індивідуальний коефіцієнт заробітної плати (Кз), який визначається з п`ятьма знаками після коми.
У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередній рік для визначення заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.
Починаючи з 16.09.1993 року (заява позивача про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком), відповідачем розраховано пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням загального страхового стажу 33 роки 03 місяців 25 днів (стаж зараховано по 22.06.1993) в тому числі пільговий стаж за списком №1 складає 04 роки 10 місяців 03 дні та заробітної плати за періоди роботи з 01.03.1960 року по 28.02.1965 року, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 0,0117439.
09 липня 2003 року Верховна Рада України ухвалила Закони України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV та «Про недержавне пенсійне забезпечення» №1057-ІV, які набирають чинності з 01 січня 2004 року.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі-Закон №1058) передбачено два варіанти обчислення розміру пенсії за віком, з яких особа може обирати найбільш вигідні для себе. Перший варіант - за новою формулою, другий за так званою двоскладовою формулою.
Основою для обчислення розміру пенсії за новою формулою є скоригована заробітна плата та коефіцієнт страхового стажу. Розмір пенсії за віком визначається за формулою П=Зп*Кс(відповідно до статті 27 Закону №1058), де П розмір пенсії (у грн.)
Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи, з якої обчислюється пенсія (у грн.) (визначена відповідно до статті 40 Закону №1058);
Кс коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи (визначений відповідно до ст. 25 Закону №1058).
Відповідно до першого варіанту обчислення розміру пенсії за віком, для визначення однієї зі складових цієї формули заробітної плати (Зп) необхідно визначити середньоарифметичний індивідуальний коефіцієнт заробітку. Його обчислюють шляхом ділення заробітної плати особи за кожен місяць періоду, за який враховується заробіток, на середню заробітну плату в галузях економіки за цей же місяць. Суму коефіцієнтів за весь період, за який враховують заробітну плату, ділять на кількість місяців, за які розраховано коефіцієнти заробітку.
В даному випадку, починаючи з 01.01.2004, пенсію за віком позивачу було розраховано за цим варіантом обчислення розміру пенсії, виходячи з наступного: середньомісячний заробіток - 0,01013; коефіцієнт стажу -0,37250; розмір пенсії за віком - 158,16; доплата згідно Постанови КМУ від 11.03.2004 №312 -19,75; загальний розмір пенсії до виплати - 184,34 грн.
В подальшому розмір пенсії неодноразово змінювався відповідно до діючого пенсійного законодавства.
Виходячи з наданих відповідачем доказів, станом на 01.01.2021 пенсія за віком позивача розрахована з наступного: середньомісячний заробіток 6773,7200; коефіцієнт стажу - 0,37250; розмір пенсії за віком - 2523,21; доплата за понаднормовий стаж (за 17 років)- 300,73; надбавка на догляд інв.І гр. - 50,00; підвищення дітям війни - 66,43; загальний розмір пенсії до виплати - 2940,37 грн.
Колегією суддів встановлено, що другий варіант обчислення розміру пенсії за віком, якого вимагає позивач це варіант за двоскладовою формулою, а саме визначається розмір пенсії, яка складається із двох частин: частина, яка припадає на період стажу до набрання чинності Законом, а також та частина пенсії, яка припадає на період страхового стажу після набрання чинності Законом №1058.
Перша із цих двох частин (стаж до 1 січня 2004) визначається відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) та з обмеженням пенсії максимальним розміром, який діятиме на момент набрання чинності Законом №1058. Друга частина обчислюватиметься за нормами нового Закону без обмеження максимальним розміром. Частина пенсії обчислена за період стажу до 1 січня 2004 буде проіндексована до моменту фактичного виходу на пенсію та підсумована з другою частиною пенсії, обчисленою за період страхового стажу після набрання чинності Законом №1058.
Виходячи зі змісту відзиву на позов, спеціалістами Головного управління було здійснено попередній розрахунок пенсії за віком позивача за двоскладовою формулою, а саме : середньомісячний заробіток 1 складова - 0,0100, середньомісячний заробіток 2 складова - 0,0000. 
Тобто, перша складова: Заг. Процент розрах. від заробітку 72, Коеф. Підвищення осн. розміру пенсії 2 * 1,81 * 2,875 * 2 * 3 * 2,89855 * 3 * 2 * 1,2 * 1,17 * 1,22 * 1,922 * 1,922 * 1,899 * 1,108 * 1,1 * 1,22 * 1,11 * 1,4 * 1,12283 * 1,10256 * 1,1 * 1,05708 * 1,12.
Розмір пенсії з обмеженням 168
Друга складова : розмір пенсії за віком - 0,00, доплата до прожиткового мінімуму (1769,00) -1601,00, доплата 65р. до 40% МЗП(2400,00) - 631,00, доплата за понад норм. стаж за 17 років - 168*17% - 28,56, загальний розмір пенсії по 2-х складових 2428,56, підвищення дітям війни 66,43, надбавка на догляд інваліду І групи - 50,00,загальний розмір пенсії до виплати 2544,99 грн.
Таким чином, враховуючи попередній розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 за двоскладовою формулою, є очевидним, що розмір пенсії до виплати буде менший за розмір пенсії за віком, яку позивач отримує на сьогодні. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доказів здійснення невірного математичного розрахунку стосовно застосування коефіцієнту страхового стражу, позивачем не надано, а судом не встановлено.
Матеріали справи не містять доказів про наявність з боку відповідача порушень діючого на момент призначення позивачеві пенсії пенсійного законодавства щодо обчислення стажу, визначення середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсій, періоду розрахунку, розміру заробітної плати або коефіцієнтів.
Враховуючи наявні матеріали справи, в тому числі доводи і міркування учасників процесу, предмет та підстави позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірним лише є питання щодо правомірності зменшення відповідачем розміру індивідуального коефіцієнту по заробітній платі позивача, внаслідок чого були зменшені його пенсійні виплати, тобто правильність здійснення відповідачем математичного розрахунку такого коефіцієнта.
Також, доданий позивачем розрахунок пенсії здійснений у довільній формі, не ґрунтується на вимогам чинного законодавства та не підтверджений документально.
Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свою позицію щодо обмеження (звуження) соціальних прав та гарантій державами - учасницями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, в Рішенні від 03.06.2014 (Заява №43331/12, справа "Валентина Великода проти України") Європейський суд з прав людини зауважив на змінюваності законодавства про соціальне забезпечення, а також наголосив на тому, що положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення та не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчувати виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство.
Отже, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
Колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.   
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2021 по справі № 520/11455/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	Я.М. Макаренко    З.О. Кононенко